СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2021 р.                                                                         Справа № 922/766/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя            Бородіна Л.І., суддя  Геза Т.Д.,

за участю секретаря судового засідання Бєлкіної О.М.,
представників сторін:
позивача - Ясинецький Д.В. на підставі довіреності від 12.03.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002339 від 15.05.2019,
відповідача - Левицька А.В. на підставі ордеру серії ПТ №771 від 25.05.2021, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ №1594 від 04.01.2017,
приватного виконавця - не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (вх.№1073 Х/2) на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.03.2021, постановлену у приміщенні Господарського суду Харківської області суддею Чистяковою І.О., час проголошення ухвали - 12:17год., дата складання повного тексту ухвали - 16.03.2021, у справі №922/766/19 
за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м. Київ,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт", м. Харків,
про стягнення 36 191 421, 90грн

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі №922/766/19 позов задоволено частково у розмірі 36 183 824, 13грн. Стягнуто з  Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 36 183 824, 13грн за договором фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15 716 237, 48грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13 124 353, 81грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019  у розмірі 7 343 232, 84грн.
У решті позовних вимог щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості з винагороди за користування майном у розмірі 1 601, 78грн та пені за порушення грошового зобов`язання у розмірі 5 995, 98грн у задоволенні позову відмовлено.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" судовий збір в сумі                       542 757, 37грн. Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" витрати на оплату судової експертизи у розмірі 26, 36грн.
03.09.2020 на виконання вищевказаного рішення Господарським судом Харківської області були видані відповідні накази зі строком для пред`явлення до виконання до 04.09.2023.
02.03.2021 до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (боржника) надійшла скарга на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича, в якій боржник просить суд:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця Маляра Я.А. щодо відкриття виконавчого провадження №64421977 від 08.02.2021 та зобов`язати приватного виконавця Маляра Я.А. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 64421977 від 08.02.2021;
- визнати неправомірними дії приватного виконавця Маляра Я.А. щодо винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64421977 та зобов`язати приватного виконавця       Маляра Я.А. скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64421977;
- визнати неправомірними дії приватного виконавця Маляр Я.А. щодо винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64421977 та зобов`язати приватного виконавця  Маляра Я.А. скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.02.2021 у виконавчому провадженню № 64421977.
Також 02.03.2021 до Господарського суду Харківської області від Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (боржника) надійшла скарга на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича, в якій боржник просить суд:
- визнати неправомірними дії приватного виконавця Маляра Я.А. щодо відкриття виконавчого провадження №64422624 від 08.02.2021 та зобов`язати приватного виконавця Маляра Я.А. скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64422624 від 08.02.2021;
- визнати неправомірними дії приватного виконавця Маляра Я.А. щодо винесення постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64422624 та зобов`язати приватного виконавця                    Маляра Я.А. скасувати постанову про стягнення з боржника основної винагороди від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64422624;
- визнати неправомірними дії приватного виконавця Маляр Я.А. щодо винесення постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64422624 та зобов`язати приватного виконавця  Маляра Я.А. скасувати постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 08.02.2021 у виконавчому провадженню №64422624.
Скарги обгрунтовані тим, що місцезнаходження боржника не відноситься до виконавчого округу, на території якого приватний виконавець Маляр Я.А. здійснює діяльність, і виконавчий документ у виконавчому провадженні №64421977, №64422624 прийнято до виконання приватним виконавцем не за місцезнаходженням боржника.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 11.03.2021 у задоволенні скарг Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" (боржника) на рішення та дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Маляра Яна Анатолійовича відмовлено повністю з тих підстав, що стягувачем при поданні заяви про примусове виконання рішення було повідомлено та надано приватному виконавцю докази, які підтверджували, що боржник має власні грошові кошти (майно) на рахунку НОМЕР_1 , що відкритий у АТ КБ "Приватбанк" з місцем реєстрації у місті Києві, що не спростовано боржником.
За таких підстав, суд зазначив, що дії приватного виконавця Маляр Я.А. (який здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва) з відкриття виконавчого провадження шляхом винесення постанови від 08.02.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №64421977 та постанови від 08.02.2021 про відкриття виконавчого провадження ВП №64422624 за місцезнаходженням майна боржника  (м. Київ) та подальші виконавчі дії з винесенням постанов від 08.02.2021 про стягнення з боржника основної винагороди та про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження, не суперечать законодавству.
Не погодившись з ухвалою місцевого господарського суду від 11.03.2021, відповідач звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати і задовольнити скарги.
Свої вимоги апелянт обгрунтовує тим, що ненадання позивачем копії відзиву у справі позбавило можливості ТОВ "Стіл-Профіт" підтвердити чи спростувати доводи стягувача. 
Крім того, апелянт вважає, що АК КБ "Приватбанк", подаючи заяву про примусове виконання рішення приватному виконавцю Маляру Я.А., діяв всупереч статей 60-62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки надав разом із заявою інформацію про наявний рахунок ТОВ "Стіл-Профіт" у своїй установі та виписки по ньому. 
Також апелянт зазначає, що адвокатом Ясинецьким Д.В. були направлені адвокатські запити приватному виконавцю Маляру Я.А. з вимогою надати копії документів по виконавим провадженням №64421977 та №64422624, а також АК КБ "Приватбанк" щодо рахунків ТОВ "Стіл-Профіт", однак, відповіді приватний виконавець та АК КБ "Приватбанк" не надали, у зв`язку із чим, апелянт просить витребувати відповіді на адвокатські запити.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 26.04.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.03.2021 у справі №922/766/19; призначено справу до розгляду на 25.05.2021 о 14:15год.
25.05.2021 від АТ КБ "Приватбанк" надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№5983), зазначає, що стягувачем надані докази знаходження майна боржника в межах виконавчого округу приватного виконавця. На думку позивача, за наявності заяви стягувача і виконавчого документа, який оформлений відповідно до вимог законодавства, у приватного виконавця немає підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
З огляду на викладене, просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. 
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 25.05.2021 зупинено апеляційне провадження у справі №922/766/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.03.2021 до складення об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду повного тексту судового рішення у справі №905/64/15 зі схожих правовідносин.
10.08.2021 апеляційним господарським судом встановлено, що 18.06.2021 в Єдиному державному реєстрі судових рішень опубліковано повний текст постанови Верховного Суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15.
У зв`язку із необхідністю вирішити питання щодо подальшого руху апеляційної скарги і відпусткою судді Мартюхіної Н.О., згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021, для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Лакіза В.В.
Відповідно до статті 230 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду після усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Провадження у справі продовжується із стадії, на якій його було зупинено.
Враховуючи, що обставини, які викликали зупинення апеляційного провадження у справі №922/766/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.03.2021 усунуті, ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021 поновлено апеляційне провадження у справі №922/766/19 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.03.2021 і призначено справу до розгляду на 07.09.2021 о 10:15год.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2021, у зв`язку з відпусткою судді Лакізи В.В., для розгляду справи визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Здоровко Л.М., суддя Бородіна Л.І., суддя Геза Т.Д.
06.09.2021 від АТ КБ "Приватбанк" надійшли письмові пояснення стосовно підстав та обставин звернення до приватного виконавця Маляра Я.А. щодо прийняття виконавчих документів у даній справі до виконання (вх.№10326), зазначає, що стягувачем було прийнято рішення пред`явити виконавчий документ до виконання за місцезнаходженням майна боржника, а саме, грошових коштів, які обліковувались (містились) на рахунку, відкритому в АТ КБ "Приватбанк", яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д. Позивач вважає, що зазначене узгоджується з висновком об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 21.05.2021 у справі №905/64/15.
У судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 07.09.2021 представник апелянта оголосив доводи апеляційної скарги, просить скаргу задовольнити.
Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечує, просить у її задоволенні відмовити.
Приватний виконавець Маляр Я.А. у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив; був належним чином завчасно повідомлений про час, дату та місце судового засідання.
Враховуючи, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду апеляційної скарги, представник апелянта і позивача висловили доводи і вимоги щодо апеляційної скарги, учасники справи належним чином повідомлені про час, дату і місце судового засідання, і неявка в судове засідання приватного виконавця не перешкоджає розгляду скарги, про що учасники справи були повідомлені ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.08.2021, колегія суддів вважає за можливе розглянути скаргу в даному судовому засіданні.

Щодо доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, що ним були направлені адвокатські запити приватному виконавцю Маляру Я.А. з вимогою надати копії документів по виконавим провадженням №64421977 та №64422624, а також АТ КБ "Приватбанк" щодо рахунків ТОВ "Стіл-Профіт" однак, відповіді приватний виконавець і стягувач не надали, у зв`язку із чим, апелянт просить витребувати у приватного виконавця та АТ КБ "Приватбанк" відповіді на адвокатські запити, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Відповідно до статті 81 Господарського процесуального кодексу України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. 
У клопотанні про витребування судом доказів повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується (крім клопотання про витребування судом групи однотипних документів як доказів);
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;
5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
У спірних правовідносинах стягувачем надані докази на підтвердження місцезнаходження майна боржника, і апелянт не спростовує наявність у нього відкритого рахунку в АТ КБ "Приватбанк", м. Київ, що надавало приватному виконавцю правові підстави для відкриття виконавчих проваджень за місцезнаходженням майна боржника.
Натомість, апелянт не наводить в апеляційній скарзі доводів, яким чином відповіді приватного виконавця Маляра Я.А. та АТ КБ "Приватбанк" на адвокатські запити адвоката Ясинецького Д.В. можуть вплинути на розгляд даної справи, і які обставини можуть встановити або спростувати дані відповіді.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції відмовляє апелянту у витребуванні доказів як необгрунтованій та недоведеній вимозі. 
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні представників апелянта і позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як встановлено місцевим господарським судом, рішенням Господарського суду Харківської області від 03.08.2020 у справі № 922/766/19 позов задоволено частково у розмірі 36    183    824, 13грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" заборгованість у розмірі 36 183 824, 13грн за договором фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі           15 716 237, 48грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі 13 124 353, 81грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7 343 232, 84грн. 
У решті позовних вимог щодо стягнення з відповідача простроченої заборгованості з винагороди за користування майном у розмірі 1 601, 78грн та пені за порушення грошового зобов`язання у розмірі 5 995, 98грн – у задоволенні позову відмовлено.
Судові витрати: судовий збір у розмірі 542 871, 33грн, сплачений позивачем при поданні даного позову, та витрати за проведення судової експертизи, сплачені відповідачем у розмірі 125 600, 00грн, покладено на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, зокрема з оплати судового збору: на відповідача у справі покладено судовий збір у розмірі 542 757, 37грн, а на позивача покладено судовий збір у розмірі 113, 96грн; з оплати витрат на проведення судової експертизи: на відповідача покладено витрати у розмірі 125 573, 64грн, а на позивача - витрати у розмірі 26, 36грн. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" судовий збір в сумі 542 757, 37грн; стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" витрати на оплату судової експертизи у розмірі 26, 36грн.
03.09.2020 на виконання вищевказаного рішення Господарським судом Харківської області були видані відповідні накази зі строком дії для пред`явлення до виконання до 04.09.2023. 
Як вбачається із матеріалів справи, 08.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Яном Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64421977 з примусового виконання наказу Господарського суду Харківської області у справі №922/766/19 від 03.09.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" 542 757, 37грн судового збору.
Крім того, 08.02.2021 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження від 08.02.2021 у виконавчому провадженні ВП №64421977.
Також, 08.02.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Маляром Яном Анатолійовичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64422624 з примусового виконання наказу господарського суду Харківської області у справі №922/766/19 від 03.09.2020 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" заборгованості у розмірі 36 183 824, 13грн за договором фінансового лізингу №4С16081ЛИ від 16.09.2016, з яких: прострочена заборгованість по сплаті лізингових платежів в рахунок вартості майна за період з 16.09.2016 по 12.03.2019 у розмірі 15 716 237, 48грн; прострочена заборгованість з винагороди за користування майном за період з 16.09.2016 по 28.02.2019 у розмірі  13 124 353, 81грн; пеня за порушення грошового зобов`язання за період з 26.09.2017 по 12.03.2019 у розмірі 7    343 232, 84грн.
Крім того, 08.02.2021 приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про мінімальний розмір витрат виконавчого провадження від 08.02.2021 у виконавчому провадженні ВП №64422624.
Місцевим господарським судом встановлено, що приватний виконавець Маляр Ян Анатолійович здійснює примусове виконання рішень у виконавчому окрузі міста Києва.
Боржник у виконавчих провадженнях №64421977 та №64422624 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" зареєстроване за адресою: 61105,                  м. Харків, пр. Гагаріна, буд.181, кв.707.
Стягувач посилається на те, що у даному випадку виконавчий документ було подано не за місцезнаходженням боржника - юридичної особи, а за місцезнаходженням його майна - грошових кошів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк", що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, що підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець Маляр Я.А. здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. 
Вказане твердження стягувача підтверджується засвідченою представником копією виписки по рахунку боржника UA963802690000026006050024754 за період з 01.11.2020 по 08.02.2021, доданою до матеріалів справи.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції виходить з такого.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до статті 326 Господарського процесуального кодексу, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.
У статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", яка кореспондується з нормами статті 5 Закону України "Про виконавче провадження", примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.
Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Згідно з частинами першою та другою статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Згідно з частиною другою статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.
Виконавчим округом є територія Автономної Республіки Крим, області, міста Києва чи Севастополя (частина перша статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Відомості про виконавчий округ, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України (пункт 4 частини другої статті 23 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Відповідно до частини першої статті 27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження".
Аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що прийняття державним чи приватним виконавцем виконавчих документів до виконання здійснюється за територіальним принципом, суть якого полягає у тому, що державний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться на території, на яку поширюються його функції, а приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, на території якого приватний виконавець здійснює діяльність, та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. 
При цьому, місце виконання виконавчого документу визначається за критеріями, зазначеними у частині другій статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", до яких законодавець відносить: (1) місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, (2) місцезнаходження боржника - юридичної особи, (3) місцезнаходження майна боржника.
Отже, зі змісту наведених норм закону, зокрема частин першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження" та статті 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", вбачається, що виконавець (державний / приватний) має право прийняти до виконання подані йому виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання у разі, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи або місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташоване:
- для державного виконавця у межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби;
- для приватного виконавця - у межах виконавчого округу, в якому приватний виконавець здійснює свою діяльність та відповідно на яку розповсюджується відповідна компетенція цього приватного виконавця.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За змістом норм чинного законодавства, що регулюють питання, пов`язані з виконанням судових рішень і рішень інших органів, що підлягають примусовому виконанню, виконавчий документ, прийнятий виконавцем до виконання, є підставою для початку здійснення виконавцем примусового виконання рішення. Оригінал (дублікат) виконавчого документа подається до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця разом із заявою про примусове виконання рішення.
Вимоги до форми і змісту заяви про примусове виконання рішення визначені у частинах другій - четвертій статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", а також у пункті 3 розділу ІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженій наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року (далі по тексту - Інструкція).
Відповідно до абзацу 12 пункту 3 розділу ІІІ Інструкції (у редакції, чинній станом на дату відкриття виконавчих проваджень), у разі пред`явлення виконавчого документа до органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за місцезнаходженням майна боржника до заяви про примусове виконання рішення додається документ/копія документа, який підтверджує, що майно боржника (грошові кошти на рахунках в банках або інших фінансових установах) знаходиться(яться) на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця.
Передбачена цією нормою необхідність стягувача додати до заяви докази місцезнаходження майна боржника обумовлена необхідністю обґрунтування та доведення стягувачем виконавцю такого критерію як місцезнаходження майна боржника та лише в ракурсі того, що майно боржника знаходиться на території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби, або в межах виконавчого округу приватного виконавця. Зазначена норма передбачає надання стягувачем лише доказів місцезнаходження майна боржника на цій території, а не доказів фактичної наявності майна боржника у місцезнаходженні такого майна.
Наприклад, у разі посилання стягувача на наявність у боржника грошових коштів на рахунках у банківських установах, стягувач, який обмежений в отриманні інформації щодо банківських рахунків, має надати наявні у нього докази існування таких рахунків боржника, докази, з яких йому стало відомо про такі існуючі рахунки боржника (ділова переписка, правочини, первинні, розрахункові документи тощо).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/64/15 вважає, що відповідно до частин першої та другої статті 24 Закону України "Про виконавче провадження", на стадії вирішення питання про відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника виконавець має дослідити цей критерій не в ракурсі фактичного знаходження майна у його (зазначеному стягувачем) місцезнаходженні. Встановлення обставин фактичної наявності майна боржника у його місцезнаходженні (зазначеному стягувачем) (у тому числі і грошових коштів) відноситься до дій виконавця з розшуку майна боржника, які вчиняються у процесі здійснення виконавчого провадження після прийняття виконавчого документу до виконання та відкриття виконавчого провадження.
Отже, у виконавця є підстави для відкриття виконавчого провадження за таким критерієм як місцезнаходження майна боржника за наявності відомостей про відкриті на ім`я боржника рахунки в банках або інших фінансових установах, розташованих в межах території, на яку поширюється компетенція органу державної виконавчої служби або у межах виконавчого округу приватного виконавця. 
У спірних правовідносинах, обґрунтовуючи правомірність винесення постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №64421977 та ВП №64422624, стягувач посилається на те, що у даному випадку виконавчий документ було прийнято саме за місцезнаходженням майна боржника - грошових кошів на рахунку НОМЕР_1 , відкритому в АТ КБ "Приватбанк", що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, що підпадає під виконавчий округ, на території якого приватний виконавець Маляр Я.А. здійснює свою діяльність та відомості щодо якого внесені та містяться у Єдиному реєстрі приватних виконавців України. 
Матеріалами справи, а саме, копією виписки по рахунку боржника НОМЕР_1 в АТ КБ "Приватбанк" за період з 01.11.2020 по 08.02.2021, підтверджується наявність у відповідача станом на дату відкриття виконавчих проваджень вказаного рахунку, і апелянт зазначеного не спростовує.
Верховний Суд у постановах від 01 серпня 2019 року у справі № 910/13508/15, від 19 серпня 2019 року у справі № 922/1293/15, від 10 вересня 2018 року у справі №905/3542/15, від 27 грудня 2019 року у справі № 905/584/19 дійшов висновків про те, що:
- виконавець мав право приймати до виконання наказ суду за місцезнаходженням майна боржника, зокрема грошових коштів боржника на рахунках у банківських установах, місцезнаходенням яких є місто Київ, та, прийнявши відповідний виконавчий документ до виконання, не порушив вимог щодо територіальності з відкриття виконавчого провадження;
- виконавець має право отримувати інформацію від банківських та інших фінансових установ про наявність рахунків та / або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника після відкриття виконавчого провадження.
Апелянт вважає, що АК КБ "Приватбанк", подаючи заяву про примусове виконання рішення приватному виконавцю Маляру Я.А., діяв всупереч статей 60-62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", оскільки надав разом із заявою інформацію про наявний рахунок ТОВ "Стіл-Профіт" у своїй установі та виписки по ньому.
Однак, судова колегія зазначає, що у спірних правовідносинах АК КБ "Приватбанк" як стягувач за виконавчими документами - наказами у справі №922/766/19 у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції мав право надати приватному виконавцю відомості щодо місцезнаходження майна боржника, а саме, наявності у боржника банківського рахунка, відкритого в АК КБ "Приватбанк", м. Київ.
Відповідно, приватний виконавець Маляр Я.А., під виконавчий округ якого підпадає місцезнаходження майна боржника, правомірно та у відповідності до вимог закону відкрив виконавчі провадження з примусового виконання наказів у справі №922/766/19. 
Зазначене повністю узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом у справі №905/64/15.
У спірних правовідносинах надання позивачем як стягувачем відомостей щодо місцезнаходження майна боржника, у тому числі й наявності банківського рахунку із грошовими коштами, не є розкриттям банківської таємниці, а свідчить про реалізацію АТ КБ "Приватбанк" права звернення до приватного виконавця, під виконавчий округ якого підпадає місцезнаходження майна боржника, із виконавчими документами для відкриття виконавчих проваджень відповідно до положень статті 24  Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції.
Крім того, відповідно до положень статті 62 Закону України "Про банки і банківську діяльність", банк має право розкривати інформацію, що становить банківську таємницю, органам державної виконавчої служби або приватному виконавцю щодо наявних рахунків.

Щодо доводів апелянта, що ненадання позивачем копії відзиву у справі позбавило можливості ТОВ "Стіл-Профіт" підтвердити чи спростувати доводи стягувача, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.
Відповідно до статті 339 Господарського процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Частиною 1 статті 342 цього Кодексу визначено, що скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються.
Згідно матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Харківської області від 02.03.2021 у справі №922/766/19 призначено розгляд скарг на 11.03.2021; встановлено приватному виконавцю строк для надання відзиву  на скаргу до судового засідання; встановлено АТ КБ "Приватбанк" строк для надання пояснень щодо скарг до судового засідання.
Згідно матеріалів справи, копія ухвали суду першої інстанції вручена позивачу 11.03.2021.
До судового засідання 11.03.2021 від АТ КБ "Приватбанк" засобами електронного зв`язку надійшов відзив на скарги.
У судовому засіданні Господарського суду Харківської області 11.03.2021 були присутні представники позивача та відповідача, які, згідно протоколу судового засідання, висловили, свої доводи і вимоги щодо поданих скарг.
І в апеляційній скарзі апелянт не зазначає, які саме доводи щодо відзиву позивача він не зміг висловити, або які не були враховані судом першої інстанції.
Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє посилання апелянта на пункт 4 частини 1 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, яким визначено, що порушення норм процесуального права є підставою для скасування судового рішення, оскільки частиною 2 вказаної статті визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це призвело до неправильного вирішення спору.
У спірних правовідносинах апелянтом не спростовано обгрунтованих та правомірних висновків суду першої інстанції, що приватний виконавець, відкриваючи виконавчі провадження за місцезнаходженням майна боржника, діяв у відповідності до положень Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції.

Поряд з цим, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що у статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" вказується, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
З огляду на викладене об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справі №905/64/15 зазначила, що виконання судового рішення є прямим обов`язком боржника та не повинно створювати для стягувача зайвих перешкод і витрат.
Європейський суд з прав людини (далі по тексту - ЄСПЛ) у справі у рішенні "Глоба проти України" no. 15729/07 від 05 липня 2012 року зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також ЄСПЛ зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.
Фізичні або юридичні особи мають право вільного вибору приватного виконавця з числа тих, відомості про яких внесено до Єдиного реєстру приватних виконавців України, з урахуванням суми стягнення та місця виконання рішення, визначеного Законом України "Про виконавче провадження" (частина перша статті 27 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів").
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 грудня 2018 року у справі №904/7326/17 звернула увагу на принцип диспозитивності, який полягає у наданні стягувачу права вибору виконавця судового рішення.
З огляду на викладене, з метою забезпечення виконання судових рішень та права стягувача на вибір виконавця судового рішення Верховний Суд у складі колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у справі №905/64/15 зазначив, що при розгляді скарг боржників на рішення державного або приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження з підстав порушення виконавцем територіальної юрисдикції також необхідно враховувати дійсні наміри боржника та перевіряти наявність порушення прав боржника спірними рішенням, діями / бездіяльністю виконавця.  
У спірних правовідносинах апеляційним господарським судом не встановлено порушення прав апелянта відкриттям приватним виконавцем Маляром Я.А. виконавчих проваджень саме за місцезнаходженням майна боржника, з огляду на зазначені вище принципи обов`язковості виконання судового рішення і права стягувача щодо вибору виконавця судового рішення, а також враховуючи, що станом на дату відкриття виконавчих проваджень за місцезнаходження майна боржника приватний виконавець Маляр Я.А. мав для цього правові підстави.
Доказів іншого апелянтом суду не надано.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що викладені апелянтом суду апеляційної інстанції доводи в апеляційній скарзі не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржувану ухвалу місцевого господарського суду від 11.03.2021 у справі №922/766/19 слід залишити без змін.
Відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.
Керуючись ст.ст. 254-256, 269, 270-271, 273, п. 1 ч. 1 ст. 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Стіл-Профіт" залишити без задоволення.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 11.03.2021 у справі №922/766/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття; порядок і строки оскарження передбачені статтями 286-289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено 15.09.2021.   

Головуючий суддя                                                                    Л.М. Здоровко

Суддя                                                                                           Л.І. Бородіна  

       Суддя                                                                                           Т.Д. Геза