П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1995/21	
Головуючий в 1 інстанції: Дубровна В.А.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  судді - Вербицької Н.В.,
                      суддів – Джабурії О.В.,
                                     Кравченка  К.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

06 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду з позовною заявою до управління соціального захисту населення Генічеської районної державної адміністрації, з позовними вимогами щодо:
визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, яка передбачена ст.12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" від 22.10.1993 № 3551-ХІІ у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;
- зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу недоплачену грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням попередньо виплаченої суми такої допомоги. 
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року подану позовну заяву залишено без руху  в зв`язку із пропуском позивачем строку звернення до суду.
Надано ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, а саме подання заяви про поновлення строку звернення до суду.
18.05.2021 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій він вказує, що в даному випадку дотримано шестимісячний строк звернення до суду, оскільки 26.03.2021 ним здійснено звернення до відповідача із заявою щодо перерахунку разової грошової допомоги до 5 травня 2020 року, як учаснику бойових дій, проте відсутність відповіді органу соцзахисту стало підставою для своєчасного звернення до суду 28.04.2021.
Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року позовну заяву повернуто позивачу з посиланням на ч.2 ст. 123,  п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.
Обґрунтовуючи наявність підстав щодо повернення позовної заяви суд першої інстанції зазначив, що з врахуванням приписів ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, що відповідає висновкам Верховного Суду викладених в постанові від 06.02.2018 року по справі №607/7919/17. За таких умов строк звернення до суду в даному випадку закінчився 31.03.2021, а тому позовну заяву 28.04.2021 подано з порушенням законодавчо встановлених строків.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить увалу суду першої інстанції  скасувати та прийняти рішення, яким направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зокрема, апелянт зазначає, що порушення його права на отримання щорічної разової грошової допомоги є триваючим, він не є обізнаним у законодавстві та потребував у професійній правничій допомозі, за якою звернувся в кінці 2020 року. Крім того, вживав досудових заходів відновлення свого права, що загалом свідчить про поважність причин пропуску строку звернення до суду. 
Відповідно до ст.312 КАС України, справа розглядається в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Відповідно до ч. ч. 1-2  ст. 123 КАС України  у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Приписи п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  визначають, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою  статті 123 цього Кодексу.
Отже, підставою для повернення позовної заяви відповідно до п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України  є неподання особою в зазначений строк заяви або визнання неповажними підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду.
Матеріали справи підтверджують, що суд першої інстанції при встановлені пропуску строку звернення до суду позивачем не здійснив посилання на п. 9 ч. 4  ст. 169 КАС України, проте з врахуванням ч.2 ст. 123 КАС України та фактичних обставин справи це не спростовує вірність його висновків.
Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. 
Відповідно до частини другої, третьої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для вірного вирішення спірних правовідносин в даному випадку слід встановити вихідну дату обрахунку строку звернення до суду.
Спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини, є   Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   (далі - Закон №3551-XII).
Статтею 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»   передбачено, що щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених   ст. 12-16 цього Закону, здійснюють органи праці та соціального захисту населення через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання. 
Особи, які не отримали разової грошової допомоги до 5 травня, мають право звернутися за нею та отримати її до 30 вересня відповідного року, в якому здійснюється виплата допомоги.
Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що перебіг строку звернення позивача до суду з цим позовом слід обраховувати з 30 вересня відповідного року, оскільки дана дата визначена Законом як кінцева для звернення особою до відповідного органу праці та соціального захисту населення за отриманням разової грошової допомоги до 5 травня.
Також вірними є посилання, що дані висновки кореспондуються із висновками викладеними в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 06.02.2018 по справі №607/7919/17 де розглядалися аналогічні спірні правовідносини.
Враховуючи прийняття Конституційним Судом України рішення від 27.02.2020 №3-р/2020, а також положення ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивачу із заявою на отримання разової грошової допомоги до 5 травня в належному розмірі слід було звернутися до відповідача у строк до 30.09.2020, а тому звернення із запитом 26.03.2021 здійснено поза межами встановлених строків.
Судова колегія звертає увагу, що строки звернення до адміністративного суду  з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся  до суду  за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
За таких умов, незгода позивача з розміром здійснених йому виплат у 2020 році мала своєчасно знайти свій прояв у відповідному зверненні до суду з позовною заявою в законодавчо встановлені строки, які закінчилися 31.03.2021, а тому подачу позовної заяви 28.04.2021 (зареєстровано в суді 06.05.2021) здійснено поза їх межами.
Доводи апелянта, що ОСОБА_1 необізнаний у законодавстві та потребував правової допомоги не є достатніми підставами для поновлення йому строку звернення до суду.
Крім того, в апеляційній скарзі зазначено, що наприкінці 2020 року позивач звернувся за правовою допомогою до відділу «Добропільського бюро правової допомоги», що свідчить про наявність в нього можливостей щодо отримання належних консультацій та своєчасного звернення до суду.
Практика Європейського  суду  з прав людини свідчить про те, що право на  звернення до суду  не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на  звернення до суду  за захистом порушених прав (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Право на доступ є одним з аспектів права на  суд,  не є абсолютним; воно підлягає обмеженням, дозволеним за змістом, зокрема, коли умови прийнятності скарги визначені, оскільки за своєю природою вона потребує регулювання з боку держави, яка користується певною свободою розсуду в цьому відношенні. Тим не менше, ці обмеження не повинні обмежувати або зменшити доступ людини таким чином або в такій мірі, що сама суть права знеціниться; такі обмеження не будуть сумісні з положеннями Конвенції, якщо вони не переслідують законну мету або якщо немає розумної пропорційності між використовуваними засобами і переслідуваною метою (рішення Європейського  суду  з прав людини від 28 жовтня1998 року в справі «Перес де Рада Каванілес проти Іспанії» («Perez De Rada Cavanilles v Spain», заява № 28090/95).
У справі «Іліан проти Туреччини» Європейський суд з прав людини зауважив, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи («Ilhan v. Turkey», заява № 22277/93). 
У справі «Белле проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом  строк звернення до суду  з позовними вимогами, які стосуються визнання протиправними дій  та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити   разову грошову допомогу   до 5 травня   у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за   2020 рік, колегія суддів погоджується з висновком  суду  першої інстанції про відсутність поважних причин для його поновлення та про наявність підстав для повернення позовної заяви, що відповідає приписам ст. 123,169 КАС України.
Відповідно до ст. 316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.          
Підстав для скасування чи зміни ухвали суду 1-ї інстанції колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги вважає такими, що висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст.308,312,315,316,321,322,325,329 КАС України, судова колегія, 

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  залишити без задоволення.
Ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 14 червня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий:                                                                                 Н.В.Вербицька

Суддя:                                                                                 О.В.Джабурія

Суддя:                                                                                          К.В.Кравченко