ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7282/21 Справа № 209/3190/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Байбара Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року                                                                м. Дніпро
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді: Деркач Н.М.,
суддів: Ткаченко І.Ю., Пищиди М.М.,
при секретарі: Усик А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Порядкова Віталія Борисовича на ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про скасування відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Другої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, третя особа ОСОБА_2 , про скасування відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.
У травні 2021 року позивач звернулася із заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої зазначила, що третьою особою у справі приховується спірне спадкове майно - автомобіль «Nissan Qashgai», 2013 року випуску, а також здійснюються перешкоди у відвідуванні позивачкою квартири померлого батька, існує реальна можливість того, що на час ухвалення рішення у справі третя особа здійснить відчуження або інші дії з розпорядження спадковим майном.
На підставі наведеного позивач просила суд накласти арешт на спадкове майно її померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька, ОСОБА_3 , а саме: на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіль «Nissan Qashgai», 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .
       Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.
Не погодившись з указаною ухвалою суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить її скасувати та задовольнити заяву про забезпечення позову.
               Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Згідно з частиною 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
               Відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно можливе лише утому випадку,якщо це майно належить відповідачу або підлягає передачі  відповідачу і знаходиться у нього чи в інших осіб, в той час, як з позовної заяви та заяви про забезпечення позову і доданих до них документів вбачається, що спірне нерухоме і рухоме майно не належать відповідачу та не підлягають передачі їй.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне спадкове майно з наступних підстав.
Згідно зі ст. 149 ЦПК України, суд за заявою сторони має право вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.
Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття таких заходів може істотно утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про скасування відмови у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вчинити дії.
В заяві про забезпечення позову позивач посилається на імовірність відчуження третьою особою нерухомого чи рухомого майна, і як наслідок - неможливість виконання рішення суду у майбутньому.
При цьому, позивачем не надано доказів обставин на підтвердження вчинення третьою особою дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення позову до суду. Доказів вчинення ОСОБА_2 дій, спрямованих на реалізацію майна не встановлено, а тому самі лише твердження позивача про потенційну можливість ухилення третьої особи від виконання судового рішення у разі задоволення позову без долучення відповідних доказів та обґрунтувань, не є достатньою підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.
Крім того, колегія суддів вважає, що обраний вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне майно не відповідає вимогам п. 5.6.1 Інструкції про проведення виконавчих дій, згідно яких арешт майна полягає у проведенні його опису, оголошенні заборони розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмеженні права користування майном або його вилученні в боржника та передачі на зберігання іншим особам.
Апеляційний суд приходить до висновку, що застосування такого засобу забезпечення позову як арешт позивачем належним чином не вмотивовано і може призвести до безпідставної заборони користуватись майном та передачу його іншим особам, що є обмеженням права власності.
За таких обставин колегія суддів вважає, що представником позивача не наведено в апеляційній скарзі обставин, які можуть бути підставою для скасування законної ухвали суду першої інстанції.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, - 

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Порядкова Віталія Борисовича залишити без задоволення. 
       Ухвалу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 червня 2021 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення. 

       Судді:                                                                        Н.М. Деркач                                                                                                                                                                                                
                                                                               І.Ю. Ткаченко

                                                                               М.М. Пищида