ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1896/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Скалозуб Ю.О.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  13 вересня 2021 року                                                                                        м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                      
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності  та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИЛА:
Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області, в якому просив визнати протиправною бездіяльності відповідача в частині не запрошення позивача на розгляд його скарги, а також ненадання відповіді на його скаргу від 10.12.2020 у строки, визначені Законом України «Про звернення громадян».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року позов задоволено повністю.
При цьому, в мотивувальній частині вказаного рішення суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу.
Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині стягнення судових витрат, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його змінити у вказаній частині та стягнути на його користь понесені ним судові витрати. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що обставина щодо наявності у Єрашова Р.В. статусу адвоката підтверджується Єдиним реєстром адвокатів України, доступ до якого є відкритим.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь-які його письмові пояснення щодо наявності підстав для розподілу судових витрат матеріали справи не містять.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справа розглядалась в порядку письмового провадження, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів та з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, беручи до уваги встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» карантин на всій території України, керуючись приписами ст.311 КАС України, справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
За змістом ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 наведеної статті передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч. 5 ст. 134 КАС України, відповідно до якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем подано надано копії: Договору про надання правової допомоги від 09.03.2021, укладеного між позивачем та Єрашовим Р.В. , Додаткової угоди до нього від 09.03.2021, відповідно до якої вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 грн; Розрахунку оплати роботи (послуг) адвоката за надання правової допомоги від 08.04.2021, відповідно до якого позивачу надавались послуги з надання консультації та вивчення документів, складання позовної заяви, складання відповіді на відзив і складання адвокатського запиту, загальною кількістю 4 години та вартість 4000,00 грн; квитанції від 08.04.2021 № 18/08/04/01 на суму 4000,00 грн (а.с.27-30).
Частина 1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» визначає, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні; інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до статті 19 наведеного Закону видами адвокатської діяльності, зокрема, є:
- надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;
- складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;
- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Статтею 30 цього Закону передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. 
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. 
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.
Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.
Суд першої інстанції, відмовляючи в розподілі витрат позивача на правничу допомогу, дійшов висновку, що позивачем не додано документів на підтвердження права на зайняття адвокатською діяльністю Єрашовим Р.В., внаслідок чого відсутні правові підстави для відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу. 
Колегія суддів звертає увагу, що положення КАС України не передбачають обов`язку подання на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу адвоката копії свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.
В той же час, на підставі Указу Президента України від 30.09.1999 року N 1240/99 (1240/99) «Про деякі заходи щодо підвищення рівня роботи адвокатури» та абз. "с" п. 10 Положення про Вищу кваліфікаційну комісію адвокатури, затвердженого Указом Президента України від 5 травня 1993 року N 155/93, Вищою кваліфікаційною комісією адвокатури при Кабінеті Міністрів України постановою від 10.03.2000 №1 затверджено положення Про Єдиний реєстр адвокатів України.
Статус Єдиного реєстру адвокатів України закріплений у ст.17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», відповідно до ч.4 якої інформація, внесена до Єдиного реєстру адвокатів України, є відкритою на офіційному веб-сайті Національної асоціації адвокатів України. Рада адвокатів України і відповідні ради адвокатів регіонів надають витяги з Єдиного реєстру адвокатів України за зверненням адвоката або іншої особи.
Перевіривши Єдиний реєстр адвокатів України колегією суддів встановлено, що в ньому міститься інформація щодо наявності у Єрашова Р.В. статусу адвоката на підставі свідоцтва №000025 від 2612.2014, виданого Радою адвокатів Чернігівської області.
Беручи до уваги, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката позивачем було подано всі необхідні докази, а не подання копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю не може бути підставою для відмови в розподілі судових витрат з урахуванням наявності відомостей про Єрашова Р.В. в Єдиному реєстрі адвокатів України, колегія суддів доходить висновку щодо помилковості висновків суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для розподілу таких витрат.
Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц дійшла висновку, що при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. 
Велика Палата Верховного Суду при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у вказаній справі зазначила про необхідність надання оцінки виключно тим обставинам, щодо яких сторона має заперечення.
При цьому, положення ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України передбачають право суду зменшити розмір витрат на правничу допомогу виключно за клопотанням іншої сторони без надання суду повноважень здійснювати дослідження неспівмірності заявлених до відшкодування витрат з власної ініціативи.
Разом з тим, ні під час розгляду справи в суді першої інстанції, на під час апеляційного розгляду справи будь яких заперечень з боку відповідача щодо заявлених позивачем витрат на правничу допомогу або з приводу їх неспівмірності до суду надано не було.
Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги та зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення з відповідача, як суб`єкта владних повноважень, витрат на правничу допомогу, понесених позивачем про розгляду справи в суді першої інстанції.
При цьому, на підтвердження витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції позивачем подано до суду копію договору про надання правової допомоги від 14.05.2021, укладений з адвокатом Єрашовим Р.В. щодо надання консультацій, складання апеляційної скарги, процесуальних документів по справі №620/1896/21 на стадії апеляційного провадження, додаткової угоди від 14.05.2021 до вказаного договору, за якою вартість однієї години роботи адвоката становить 1000,00 грн, розрахунок оплати роботи (послуг) адвоката від 14.05.2021, за яким позивачу надано консультацію з вивченням документів та складено апеляційну скаргу у справі №620/1896/21, загальна тривалість послуг 1 година, вартістю 1000,00 грн, копію квитанції від 14.05.2021 про сплату позивачем 1000,00 грн Єрашову Р.В. (а.с.44-46).
Беручи до уваги, що суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, а суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, у відповідності до норм ст.139 КАС України, витрати позивача, понесені ним під час розгляду справи судом апеляційної інстанції та підтверджені належними і допустимими доказами, також підлягають розподілу.
З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат шляхом стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, понесених позивачем в суді першої інстанції в розмірі 4000,00 грн за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Чернігівській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржувалось в частині задоволення позовних вимог, в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Зазначене узгоджується з позицією, викладеною в п. 13.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20 травня 2013 року №7, відповідно до якого у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що невідповідність висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат, обставинам справи та порушення норм процесуального права, призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні у відповідній частині.
Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).
Керуючись ст.ст.134, 139, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року змінити в мотивувальній частині з урахуванням висновків даної постанови.
Резолютивну частину Чернігівського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2021 року доповнити абзацом 4 наступного змісту:
«Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (14000, м.Чернігів, просп.Перемоги, 74, код ЄДРПОУ 40108651) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції) у сумі 4000,00 грн (чотири тисячі грн 00 коп.).».
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області (14000, м.Чернігів, просп.Перемоги, 74, код ЄДРПОУ 40108651) судові витрати (витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції) у сумі 1000,00 грн (одна тисяча грн 00 коп.).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Текст постанови виготовлено 13 вересня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова 

                                                                                                    А.Ю.Кучма