12 травня 2021 року
м. Київ
 
Справа № 9901/286/19
Провадження № 11-19заі20
 
ОКРЕМА ДУМКА 
 
судді Великої Палати Верховного СудуПророка В. В.
 
Велика Палата Верхового Суду розглянулау відкритому судовому засіданні справу за позовом  ОСОБА_1 до Президента України, треті особи: Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, ОСОБА_3, ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування указів Президента України за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Президента України на рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2019 року і постановою від 12травня 2021 рокуу задоволенні апеляційної скарги Президента України відмовила, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнила частково, рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування указів Президента України від 24 травня 2019 року № 322/2019, від 09 липня 2019 року № 503/2019 скасувала, а провадження у справі в цій частині закрила, рішення Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 грудня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про поновлення його на посаді члена Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення - скасувала та ухвалила в цій частині позовних вимог нове рішення, яким позов ОСОБА_1   задовольнити частково: вважати позивача звільненим з роботи з посади члена Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення на підставі пункту 6 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України - у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.
 
Водночас з рішенням Великої Палати Верхового Суду не можу погодитися з огляду на таке.
 
1.        Велика Палата Верховного Суду розглядаючи позовну вимогу ОСОБА_1 про поновлення його на посаді зазначила таке.
 
1.1.       Як убачається з матеріалів для підготовки Указу Президента від 24 травня 2019 року № 322/2019 «Про скасування Указу Президента України від 04 травня 2019 року № 186» про звільнення ОСОБА_3 з посади члена Національної ради (т.1, а. с. 104-107), метою видання зазначеного Указу було скасування незаконного звільнення з посади ОСОБА_3 , який раніше обіймав посаду члена Національної ради, отже, фактично спрямований на поновлення ОСОБА_3 на посаді.
 
1.2.       Трудове законодавство України не забороняє особі, яка незаконно звільнила працівника з посади, самостійно поновити його на посаді, у тому числі скасувавши акт про його звільнення.
 
1.3.       У такому разі відповідно до пункту 6 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП) трудовий договір може бути розірваний роботодавцем - у зв`язку з поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу. 
 
1.4.       З матеріалів справи встановлено, що після поновлення на посаді з 24 травня 2019 року член Національної ради ОСОБА_3 працював на цій посаді до закінчення строку своїх повноважень - 09 липня 2019 року. Після цього на зазначену посаду було призначено нового члена ради - ОСОБА_2 . 
 
1.5.       За таких обставин ОСОБА_1 мав бути звільнений з посади саме на зазначеній вище підставі, натомість у трудовій книжці ОСОБА_1 зазначена інша підстава - скасування указу про його призначення. 
 
2.        Однак, Велика Палата Верховного Суду не звернула увагу на суттєву обставину у цій справі, а саме те, що в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_3 про звільнення його з посади члена Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада) за власним бажанням( а.с. 66).
 
3.        Статтею 43 Конституції України дійсно гарантується громадянам захист від незаконного звільнення.
 
4.        Національне законодавство конкретизує цю норму Основного Закону, зокрема, КЗпП вказує на можливість поновлення на роботі працівника, який раніше виконував роботу безпосередньо власником або уповноваженим ним органом (стаття 40), а також і можливість поновлення працівника на роботі в судовому порядку за відповідною заявою працівника.
 
5.        Крім цього Цивільний процесуальний кодекс України чітко регламентує право на звернення до суду вказуючи, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
 
6.        Таким чином законодавство України передбачає декілька видів поновлення працівника на роботі. Але обидва варіанти передбачають певну активність з боку працівника, який вважає, що від був незаконно звільнений.
 
7.        Матеріали справи № 9901/286/19 не містять жодних доказів того, що ОСОБА_3 після звільнення його Указом Президента України від 04 травня 2019 року № 186/2019 з посади члена Національної ради вважав таке звільнення незаконним або не погоджувався з датою та/чи формулюванням причини звільнення, і він звертався з відповідною заявою про поновлення на посаді члена Національної ради до Президента України чи до суду.
 
8.        Таким чином не можна стверджувати, що ОСОБА_3 був незаконно звільнений з посади, а його поновлення було направлене на усунення його порушених трудових прав, оскільки сам  ОСОБА_3 не вважав своє звільнення з посади члена Національної ради порушенням його трудових прав.
 
9.        На підтвердження цього також вказує і те, що в матеріалах справи відсутні будь які докази того, що ОСОБА_3 після указу Президента України від 04 травня 2019 року № 186/2019 був поновлений на посаді члена Національної ради, виконував покладені на нього обов`язки або того, що  ОСОБА_3 вчиняв якійсь дії направлені на поновлення його на посаді після 04 травня 2019 року.

Суддя:                                                                                                         В. В. Пророк

 
Окрема думка складена 08 липня 2021 року