ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2021 року 
м. Київ
Справа №  910/9633/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Баранець О. М. - головуючий, Кібенко О.Р., Мамалуй О.О.,
за участю секретаря Низенко В. Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу
Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
на рішення Господарського суду міста Києва
у складі судді Стасюк С.В.
від 26.11.2020
та постанову    Північного апеляційного господарського суду
у складі колегії суддів: Куксова В.В., Шаптали Є.Ю., Яковлєва М.Л. 
від 13.04.2021 
у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз»
до Акціонерного товариства «Укртрансгаз»
про стягнення 2    018    910,73 грн та зобов?язання вчинити дії
за участю представників:
від позивача: Гречко С. І., 
від відповідача: Дудченко В. В.
ВСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2020 року Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» (відповідач) про стягнення 2 018 910,73 грн та зобов`язання відповідача здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу № 10-17-1512000727-БАЛАНС від 31.10.2017 за жовтень 2017 року, №   11-17-1512000727-БАЛАНС від 30.11.2017 за листопад 2017 року, № 12-17-1512000727-БАЛАНС від 31.12.2017 за грудень 2017 року та №   01-18-1512000727-БАЛАНС від 31.01.2018 за січень 2018 року з урахуванням коефіцієнта компенсації, що дорівнює 1.
Позовні вимоги обґрунтовані невірним розрахунком вартості послуг балансування, що призвело до надлишкової оплати позивачем коштів з транспортування природного газу.
Короткий виклад обставин справи, встановлених судами попередніх інстанцій
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 17.12.2015 між Публічним акціонерним товариством «Укртрансгаз» (організаційно-правова форма в подальшому змінена на Акціонерне товариство) (оператор) та Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Полтавагаз» (в подальшому назву змінено на Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», замовник) укладено Договір транспортування природного газу №1512000727, який відповідає типовій формі договору транспортування природного газу, затвердженій постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №2497 від 30.09.2015, відповідно до умов п. 2.1. якого оператор надає замовнику послуги транспортування природного газу на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлену в цьому договорі вартість таких послуг.
Згідно з пунктом 2.2 Договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи, з урахуванням особливостей, передбачених цим договором.
За змістом пункту 2.3. Договору до послуг, які можуть бути надані замовнику за цим договором, належать: послуги замовленої потужності в точках входу та виходу до/з газотранспортної системи; послуги фізичного транспортування природного газу газотранспортною системою на підставі підтверджених номінацій; послуги балансування обсягів природного газу, які подаються до газотранспортної системи та відбираються з неї.
Відповідно до пункту 2.5. Договору сторони погодили, що приймання-передача газу, документальне оформлення та подання звітності оператору здійснюється відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи.
Пунктом 5.1. Договору сторонами було погоджено, що порядок комерційного обліку природного газу (у тому числі приладового) та перевірки комерційних вузлів обліку, а також порядок приймання-передачі природного газу в точках входу/виходу до/з газотранспортної системи, визначення та перевірки параметрів якості в цих точках здійснюється сторонами відповідно до вимог Кодексу газотранспортної системи та з урахуванням цього договору.
Відповідно до пункту 9.1. Договору у разі виникнення у замовника негативного місячного небалансу та не врегулювання ним негативного місячного небалансу відповідно до Кодексу газотранспортної системи в строк до дванадцятого числа місяця, наступного за газовим місяцем, замовник зобов`язаний сплатити оператору за послуги балансування.
Згідно з пунктом 9.2 Договору вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В балансування = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.
При цьому, у пункті 9.4. Договору сторонами передбачено, що оператор до 14 числа місяця, наступного за газовим місяцем, надає замовнику на його електронну адресу розрахунок вартості послуг балансування та рахунок фактуру, останній зобов`язаний здійснити оплату у строк, що не перевищує 5-ти банківських днів.
Згідно з пунктом 11.4. Договору послуги балансування оформлюються одностороннім актом за підписом оператора газотранспортної системи на весь обсяг негативного місячного небалансу, неврегульованого замовником відповідно до Кодексу газотранспортної системи та розділу ІХ цього договору.
У пункті 17.1. Договору сторони погодили, що договір набирає чинності з дня його укладення на строк до 31.12.2016, умови договору застосовуються до відносин сторін, які виникли до його укладення, а саме з 01.12.2015. Цей договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо не менше ніж за місяць до закінчення строку дії цього договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.
Позивач зазначає, що відповідачем було здійснено процедуру алокації та встановлено у позивача наявність негативних місячних небалансів природного газу:
- у жовтні 2017 року - 1 013 тис. куб. м.;
- у листопаді 2017 року - 99,086 тис. куб. м.;
- у грудні 2017 року - 65,989 тис. куб. м.;
- у січні 2018 року - 50.502 тис. куб. м.
У зв`язку з не врегулюванням небалансу за вказані вище періоди позивачем, в порядку, встановленому Кодексом газотранспортної системи, відповідачем були надані позивачу послуги балансування для врегулювання небалансів за вказані вище періоди на суму:
- у жовтні 2017 року - 9   756   224,38 грн;
- у листопаді 2017 року - 1   036   682,28 грн;
- у грудні 2017 року - 728   319,32 грн;
- у січні 2018 року - 592   238,40 грн, про що відповідачем були оформлені і надані односторонні акти наданих послуг балансування природного газу, рахунки на оплату та розрахунки вартості наданих послуг балансування.
Позивачем були оплачені послуги балансування обсягів природного газу у жовтні 2017 року - січні 2018 року, що підтверджується платіжними дорученнями: № 8265 від 17.11.2017 на суму 9  756 224,38 грн; № 9028 від 15.12.2017 на суму 436   682,28   грн; №   9083 від 19.12.2017 на суму 300   000,00 грн; № 9239 від 20.12.2017 на суму 300   000,00   грн; № 395 від 17.01.2018 на суму 150  000,00 грн; № 426 від 18.01.2018 на суму 200  000,00 грн; № 444 від 19.01.2018 на суму 378 319,32 грн; № 1310 від 19.02.2018 на суму 592  238,40  грн.
Позивач зазначає, що відповідачем було невірно розраховано вартість послуг балансування за жовтень 2017 року - січень 2018 року, оскільки в розрахунку було безпідставно застосовано коефіцієнт - 1,2, оскільки негативний небаланс замовника у спірний період становив до 5 % від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, що підтверджується алокаціями замовника.
Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в жовтні 2017 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 72 559,343 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 56  477,158 тис. куб. м. Обсяг небалансу в жовтні 2017 року, згідно даних відповідача становить 1 013,958 тис. куб. м., що складає 1,397 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.
Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в листопаді 2017 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 100 598,849 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 77   944,597 тис. куб. м. Обсяг небалансу в листопаді 2017 року, згідно даних відповідача становить 99,086 тис. куб. м., що складає 0,98 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.
Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в грудні 2017 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 92   173,331 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 72      675,777 тис. куб. м. Обсяг небалансу в грудні 2017 року, згідно даних відповідача становить 65,989 тис. куб. м., що складає 0,072 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.
Згідно алокації (звіт) про поділ фактичного обсягу (об`єму) природного газу, відібраного з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», між замовниками послуг транспортування (постачальниками) в січні 2018 року з газотранспортної до газорозподільної системи надійшло природного газу, згідно актів приймання-передачі 110   379,715 тис. куб. м. в тому числі з мереж Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 87   603,963 тис. куб. м. Обсяг небалансу в січні 2018 року, згідно даних відповідача становить 50,502 тис. куб. м., що складає 0,046 % від обсягу газу відібраного з газотранспортної системи.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що розрахунок вартості послуг балансування за жовтень 2017 року - січень 2018 року із застосуванням коефіцієнту 1,2 призвів до надлишкової оплати позивачем коштів на загальну суму 2 018 910,73 грн.
Позивач звертався до відповідача з листом № 06.2/4060 від 19.05.2020 з проханням здійснити коригування актів надання послуг балансування обсягів природного газу за жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації, що дорівнює 1 та повернути позивачу безпідставно отримані кошти в сумі 2   018   910,73 грн.
Проте відповідач не здійснив коригування актів надання послуг балансування обсягів природного газу за жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації, що дорівнює 1 та не повернув позивачу кошти в сумі 2  018   910,73 грн, що і стало підставою для звернення до суду.
Короткий зміст рішення та постанови судів попередніх інстанцій
Рішенням Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №  910/9633/20 позов задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 2   018   910,73 грн надмірно сплачених грошових коштів, 30   283,66 грн судового збору. У іншій частині позову відмовлено.
Рішення суду мотивовано тим, що алокації ПАТ «Полтавагаз», акти надання послуг балансування газу та методика їх розрахунку підтверджують, що розмір небалансу позивача складає менше 5% від обсягу природного газу, який було відібрано з газотранспортної системи, у зв`язку з чим в силу пункту 9.2 Договору, слід застосовувати коефіцієнт компенсації 1.
Зважаючи на вищевикладене, відповідачем безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладення на позивача додаткових витрат за послуги балансування газу, у зв?язку з чим задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2 018 910,73 грн.
Щодо обраного позивачем способу захисту, шляхом зобов`язання відповідача здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу, суд дійшов висновку, що він не є ефективним та не призведе до реального поновлення прав позивача, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Постановою Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 у справі №910/9633/20 скасовано. Позов Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до Акціонерного товариства «Укртрансгаз» про стягнення 2   018   910,73 грн та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Укртрансгаз» на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» 392   873,30 грн. надмірно сплачених грошових коштів, 5   894,00 грн судового збору. У іншій частині позову відмовлено.
Суд апеляційної інстанції погодився з висновками суду першої інстанції що розмір небалансу позивача складає менше 5% від обсягу природного газу, який було відібрано з газотранспортної системи, у зв`язку з чим в силу пункту 9.2 Договору, слід застосовувати коефіцієнт компенсації 1.
Відповідно відповідачем безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на позивача додаткових витрат за послуги балансування газу.
Однак незалежно від того, що правовідносини між сторонами виникли на підставі господарського договору, грошові зобов`язання між сторонами договору в частині, яку держава компенсуватиме за рахунок коштів державного бюджету, регулюються відповідними нормами законодавства, зокрема адміністративного (бюджетного), застосування та чинність яких не залежить від того, чи передбачали сторони у договорі відповідні умови.
В матеріалах справи наявне спільне протокольне рішення про організацію взаєморозрахунків за теплопостачання, природний газ та послуги з постачання, транспортування, розподілу природного газу №3927/у за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.
Відповідно до пункту 2.6. цього спільного рішення позивач перераховує відповідачу кошти в сумі 9 756 224,38 грн за надані послуги балансування обсягів природного газу за 2017 рік згідно з договором від 17.12.2015 №1512000727 із записом у графі «призначення платежу» «Постанова Уряду від 11.01.2005 №20, дата та номер спільного протокольного рішення, за надані послуги балансування обсягів природного газу за 2017 рік, договір від 17.12.2015 №1512000727, у тому числі ПДВ 1  626 037,40 грн».
Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що оплата вартості послуг балансування в сумі 9 756 224,38 грн за жовтень здійснювалася позивачем за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету України.
Водночас, позивач просить суд стягнути надлишково сплачені суми за надані послуги з балансування за жовтень в розмірі 1 626 037,40 грн саме на його користь.
Зважаючи на вищевикладене в сукупності, апеляційний господарський суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача 392   873,30 грн надмірно сплачених грошових коштів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та аргументи учасників справи
Акціонерне товариство «Укртрансгаз» звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва від 26.11.2020 та постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №  910/9633/20, у якій просило їх скасувати в частині задоволення позовних вимог. Прийняти нове рішення про відмову в позові повністю.
Підставою касаційного оскарження скаржник вважає наявність випадку, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України.
В обґрунтування підстави касаційного оскарження судового рішення скаржник зазначив, що суди попередніх інстанцій прийняли рішення з неправильним застосуванням норм матеріального права та з порушенням норм процесуального права, також заявник зазначив про відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права до правовідносин оператора газотранспортної системи (яким є відповідач) із замовником послуг транспортування - оператором газорозподільної системи (яким є позивач) щодо повернення вартості наданих відповідачем послуг та сплачених позивачем коштів за надані (в минулому) відповідачем позивачу за договором транспортування природного газу послуги балансування обсягів природного газу, а саме норм (положень): пункту 1 глави 3 розділу І Кодексу газотранспортної системи (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до якого оператор газотранспортної системи на підставі договору транспортування та згідно з умовами, визначеними у Кодексі ГТС, надає суб`єктам ринку природного газу послуги транспортування природного газу; частини 3 статті 632 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зміна ціни в договорі після його виконання не допускається; статті 599 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Позивач подав відзив на касаційну скаргу, у якому просив касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення, а постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2020 залишити без змін.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Щодо меж розгляду справи судом касаційної інстанції
Відповідно до частини першої статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій
Правовідносини з транспортування природного газу та діяльність позивача як оператора газотранспортної системи врегульовані, зокрема, нормами Закону України «Про ринок природного газу» та Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2493, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1378/27823 (далі - Кодекс ГТС). 
Відповідно до частини першої статті 32 Закону України «Про ринок природного газу» та пункту 1 глави 3 розділу I Кодексу ГТС послуги транспортування природного газу газотранспортною системою надаються Оператором ГТС суб`єктам ринку природного газу на підставі договору транспортування природного газу та згідно з умовами, визначеними в цьому Кодексі, в межах договірних потужностей та підтверджених номінацій.
Пунктом 5 глави 1 Розділу І Кодексу ГТС (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що небаланс - різниця між обсягами природного газу, поданими замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраними замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, що визначається за процедурою алокації (підтвердження поділу за певний розрахунковий період фактичного обсягу (об`єму) природного газу, поданого для транспортування в точку входу або відібраного з точки виходу, між замовниками послуги транспортування, у тому числі в розрізі їх контрагентів (споживачів), що здійснюється відповідно до вимог розділу ХІІ цього Кодексу).
Відповідно до глави 1 Розділу XIV Кодексу ГТС замовник послуг транспортування є відповідальним за виникнення небалансу, у тому числі щодо споживачів, з якими укладені договори постачання, та зобов`язується застосувати всі доступні заходи для його уникнення. При розрахунку небалансу замовників послуг транспортування оператор газотранспортної системи враховує всі обсяги газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі його контрагентів (споживачів). Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Оператор газотранспортної системи надсилає замовнику послуг транспортування відомості для визначення статусу небалансу замовника послуг транспортування. Відомості про статус небалансу надаються замовнику послуг транспортування за допомогою інформаційної системи.
Главою 4 розділу ХІV Кодексу ГТС встановлено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. Підставою для проведення розрахунку послуг з балансування є односторонній акт про надання послуг балансування обсягів природного газу, оформлений оператором газотранспортної системи відповідно до умов договору транспортування природного газу. Оператор газотранспортної системи до 14-го числа місяця, наступного за звітним, надає замовнику послуг транспортування односторонній акт про надання послуг балансування на обсяги природного газу, місячного небалансу замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу, рахунок на оплату, звіт по точкам входу/виходу замовника послуг транспортування (що має містити деталізацію по споживачах замовника послуг транспортування на точках виходу). Замовник послуг транспортування повинен здійснити оплату у строк, що не перевищує 5 банківських днів з дня отримання ним зазначених документів.
Аналіз наведених положень законодавства, зокрема Кодексу ГТС дає підстави для висновку, що для визначення коефіцієнту компенсації (за визначеною в пункті 9.2 договору формулою), що підлягає застосуванню, коли визначається вартість послуг з балансування обсягів природного газу (при негативному місячному небалансі), процентне співвідношення розміру небалансу обраховується (визначається) від обсягу природного газу, відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника.
Вказаний висновок узгоджується як з наведеними нормами законодавства, так і з умовами договору, що визначені в пункті 9.2, а тому суд погоджується із відповідними доводами позивача та з висновком судів попередніх інстанцій, що з урахуванням встановлених обставин щодо обсягу відібраного позивачем у періоді жовтень 2017 року - січень 2018 року природного газу розмір небалансу позивача у спірні місяці склав менше 5 % від обсягу природного газу, а тому  при визначенні вартості послуг балансування мав застосовуватись коефіцієнт компенсації в розмірі 1 (одиниці). 
Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постановах від 04.09.2018 у справі №916/1807/16 та від 04.12.2018 у справі №927/276/18.
Зважаючи на вищевикладене, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що оператором безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на позивача додаткових витрат за послуги балансування газу в розмірі 2   018   910,73 грн.
У касаційній скарзі відповідач, заперечуючи висновки судів зазначив, що на підставі лише алокацій складених позивачем, не можна визначити кількість природного газу переданого з газотранспортної системи в газорозподільну систему, визначити розмір небалансу відібраного з газотранспортної системи та правомірності застосування коефіцієнту 1,2. Зазначив, що алокація обсягів природного газу у спірних період здійснювалася Акціонерним товариством «Укртрансгаз», а не позивачем. Наявні в матеріалах справи алокації це Інформація (звіти) Акціонерного товариства «Полтавагаз» і без актів приймання передачі природного газу та звітів Акціонерного товариства «Укртрансгаз» не можна визначити кількість природного газу переданого з газотранспортної системи в газорозподільну систему, однак жодних доказів на спростування здійснених позивачем розрахунків, не надав.
Оцінюючи доводи касаційної скарги, Верховний Суд зауважує на тому, що закріплений в статтях 2, 13 Господарського процесуального кодексу України принцип змагальності господарського судочинства, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний. Верховний Суд звертається до власних висновків у постановах від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18.
З урахуванням наведеної вище сутності принципу змагальності саме відповідач мав підтвердити належними доказами, що надані позивачем документи на підтвердження обсягу природного газу відібраного у спірні періоди з точки виходу Акціонерного товариства «Полтавагаз», не відповідають дійсним обсягам.
Тобто довести правомірність своїх дій щодо виконання/невиконання ним умов пункту 9.2 Договору при застосуванні підвищеного коригуючого коефіцієнту для визначення вартості послуг балансування, застосування якого залежить від співвідношення небалансу до обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.
Проте відповідач взагалі не навів які ним були використані вихідні дані щодо обсягів природного газу, поданих замовником послуг транспортування для транспортування на точці входу, та відібраних замовником послуг транспортування з газотранспортної системи на точці виходу, з яких він виходив при розрахунку розміру небалансу та з яких вираховував відсоток перевищення розміру небалансу позивача у спірних періодах та документів на їх підтвердження. При цьому відповідач наполягає, що саме складені ним алокації та звіти щодо обсягів природного газу, відібраного з газотранспортної системи позивачем, є підставою для проведення таких розрахунків, однак для спростування здійснених позивачем розрахунків до матеріалів справи їх не надав. Односторонні акти та рахунки щодо вартості послуг балансування, надіслані відповідачем позивачу також не містять інформації про обсяг природного газу відібраного замовником з газотранспортної системи - з врахуванням всіх обсягів газу у розрізі кожного замовника послуг транспортування, переданого до газотранспортної системи та відібраного з газотранспортної системи, у тому числі у розрізі контрагентів (споживачів) замовника та розрахунку відсотку перевищення. 
Тобто відповідач порушив правила доказування, не надав жодних доказів на спростування доводів позивача та не підтвердив того, що процентне співвідношення розміру небалансу мало обраховуватись з інших обсягів поставленого позивачу та відібраного ним природного газу, ніж зазначені позивачем, та що наведені позивачем обсяги є недостовірними.
Суд відхиляє аргументи скаржника, що задовольняючи позовні вимоги про  повернення частини виконаного за договором, суди першої та апеляційної інстанцій фактично переглянули ціну договору після його виконання, що є недопустимим та грубим порушенням статті 632 Цивільного кодексу України, адже зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
Згідно з положеннями чинного законодавства та за умовами договору №  1512000727 встановлено, що розрахунок вартості послуг балансування (ПБ), що були надані замовнику послуг транспортування за місяць, проводиться оператором газотранспортної системи після закінчення газового місяця на підставі даних про місячний небаланс замовника послуг транспортування, що був не врегульований ним відповідно до пунктів 3-5 глави 3 цього розділу. 
Між сторонами відсутній спір щодо обсягу неврегульованого замовником небалансу.
У пункті 9.2 Договору сторони передбачили, що вартість послуг балансування за газовий місяць визначається на підставі даних про негативний місячний небаланс замовника за формулою: В(балансування) = БЦГ х К х Qбг, де БЦГ - базова ціна газу; Qбг - обсяг негативного місячного небалансу замовника послуг транспортування; К - коефіцієнт компенсації, що дорівнює 1,2. При розмірі небалансу до 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт, що дорівнює 1.
Відповідачем не надано доказів, що розмір небалансу позивача у спірні місяці перевищував 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи.
Отже, застосування відповідачем при розрахунку вартості послуг балансування коефіцієнту компенсації 1,2 без врахування умови відповідно до якої, якщо розмір небалансу у спірних місяцях не перевищив 5% від обсягу природного газу, відібраного з газотранспортної системи, застосовується коефіцієнт 1, свідчить про допущені відповідачем математичні помилки в розрахунку, які підлягають виправленню шляхом застосування у розрахунку вірного коефіцієнта. Така перевірка здійсненого відповідачем розрахунку та виправлення виявлених помилок навіть після його оплати не може розцінюватися як зміна ціни в договорі після його виконання, оскільки встановлена у пункті 9.2 Договору формула розрахунку вартості послуги не змінюється.
З огляду на викладене, безпідставними є і доводи скаржника, що у даному випадку мова йде саме про здійснення коригування актів наданих послуг балансування обсягів природного газу та стягнення частини виконаного зобов?язання, що не передбачено умовами договору, оскільки саме відповідачем невірно застосовано формулу розрахунку вартості послуг балансування, наведену у пункті 9.2 договору, та визначено позивачу до сплати суму вартості послуги більшу, ніж це було передбачено договором, яка була сплачена позивачем. У той же час сплачені позивачем на вимогу відповідача кошти у розмірі, що перевищує дійсну вартість послуги балансування, не можуть вважатись такими, що сплачені позивачем на виконання зобов?язань за договором. 
Щодо обраного позивачем способу захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити коригування актів наданих послуг з балансування обсягів природного газу суди попередніх інстанцій зазначили, що він не є ефективним та не призведе до реального поновлення прав позивача, у зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог в цій частині відмовили. Однак, зважаючи на встановлення обставин того, що відповідачем безпідставно проведено розрахунок послуг з балансування обсягів природного газу у період жовтень 2017 року - січень 2018 року з урахуванням коефіцієнту компенсації 1,2, що призвело до збільшення вартості таких послуг та покладання на позивача додаткових витрат за послуги балансування газу, суд апеляційної інстанції погодився з доводами позивача, та зазначив, що ці кошти є надмірно сплаченими. 
Згідно із частиною першою статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Оскільки між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить стягнути як надмірно сплачені, набуті відповідачем за наявності правової підстави (договору), їх не може бути витребувано відповідно до положень статті 1212 Цивільного кодексу України як безпідставне збагачення. У цьому разі договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.
Однак, згідно з пунктом 3 частини третьої статті 1212 Цивільного кодексу України положення глави 83 цього Кодексу застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Необхідною умовою для цього є відсутність достатньої правової підстави або коли така правова підстава згодом відпала.
Оскільки у відповідача були відсутні підстави для використання при розрахунку вартості наданої позивачу послуги балансування коефіцієнту 1,2 замість 1, покладення на позивача обов?язку сплатити відповідачу завищену вартість цієї послуги за відсутності достатньої правової підстави є несправедливим.
Подібні висновки щодо стягнення надмірно сплачених грошових коштів викладені в постанові Верховного Суду від 12.08.2021 у справі № 910/17567/19 у якій встановлено, що підставою для перерахування позивачем на користь Акціонерного товариства «Укртрансгаз» 18 454 848,76 грн, стало необґрунтоване, тобто без дотримання встановленого договором та законодавством порядку врегулювання негативного місячного небалансу, нарахування Акціонерним товариством «Укртрансгаз» Товариству з обмеженою відповідальністю «Луганськ Збут» плати за послуги комерційного балансування природного газу за грудень 2018 року. Відтак, нарахування Акціонерним товариством «Укртрансгаз» плати за послуги комерційного балансування природного газу за грудень 2018 року фактично відбулося поза межами умов, передбачених договором транспортування природного газу від 25.07.2017 №  1707000361. 
Щодо інших доводів касаційної скарги, то вони не охоплюються наведеними скаржником підставами за якими відкрито касаційне провадження та спрямовані на встановлення обставин у справі, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.
Висновки Верховного Суду
За змістом пункту 1 частини 1 статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених   статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах наведених у касаційній скарзі доводів, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, вважає, що постанова суду апеляційної інстанції ухвалена із додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для її зміни чи скасування з підстав, викладених у касаційній скарзі немає.
Судові витрати
З огляду на те, що суд відмовляє у задоволенні касаційної скарги відповідача та залишає без змін постанову суду апеляційної інстанції, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями  300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу Акціонерного товариства «Укртрансгаз» залишити без задоволення. 
2. Постанову Північного апеляційного господарського суду від 13.04.2021 у справі №   910/9633/20  залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          О. Баранець 
Судді                                                                                                    О Кібенко 
                                                                                                    О. Мамалуй