П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12182/20	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Тарасишина О.М.                      рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса                      09 березня 2021 року 	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача:                                                  Яковлєва О.В.,
суддів                                                                      Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: визнання протиправними дій щодо здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 54 % від розміру місячної суддівської винагороди, зазначеного у довідці Господарського суду Одеської області від 26 лютого 2020 року №08-29/1253/20; зобов`язання здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 84 % від розміру суддівської винагороди, зазначеного у довідці Господарського суду Одеської області від 26 лютого 2020 року №08-29/1253/20.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог не відповідає встановленим обставинам справи, так як у межах спірних правовідносин апелянт має право на здійснення перерахунку розміру його довічного грошового утримання на підставі наданої довідки Господарського суду Одеської області виходячи з 84 % розміру суддівської винагороди, так як такий розмір довічного грошового утримання визначено під час його первинного призначення.
В свою чергу, пенсійним органом подано відзив на отриману апеляційну скаргу у якому зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог, так як позивач не має права на здійснення спірного перерахунку розміру його грошового утримання у розмірі 84 % від розміру суддівської винагороди.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Одеській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці.
При цьому, на момент призначення виплати довічного грошового утримання, розмір його становив 84 % від розміру суддівської винагороди працюючого судді на відповідній посаді, відповідно до положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» від 07 липня 2010 року № 2453-VI.
В свою чергу, у зв`язку зі зміною розміру складових суддівської винагороди судді 26 лютого 2020 року, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року, у справі № 420/12182/20, здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача та визначено новий розмір грошового утримання (54 %) від розміру суддівської винагороди, зазначеного у довідці Господарського суду Одеської області від 26 лютого 2020 року № 08-29/1253/2020.
Не погоджуючись з розміром перерахованого грошового утримання позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
За наслідком встановлених обставин справи, судом першої інстанції зроблено висновок про відсутність правових підстав для здійснення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про судоустрій і статус суддів» визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.
Згідно ч. 3 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Частиною 4 вказаної статті встановлено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.
Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.
В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України, 2010 р., №№ 41-45, ст. 529; 2015 р., №№ 18-20, ст. 132 із наступними змінами). За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим
При цьому, рішенням Конституційного Суду України від 18 лютого 2020 року № 2-р/2020 визнано таким, що не відповідають Конституції України, пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідних положень ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, на виконання рішення суду у справі 420/2310/20, здійснено перерахунок довічного грошового утримання позивача, як судді у відставці.
При цьому, при здійсненні зазначеного перерахунку пенсійним органом зменшено відсотковий розмір довічного грошового утримання на виконання вимог ч. 3 ст. 142 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», а саме з 84 % до 54 % від розміру суддівської винагороди.
В свою чергу, позивач вважає, що пенсійний орган мав зберегти розмір його довічного грошового утримання при здійсненні зазначеного перерахунку, який встановлено при його призначенні, а саме 84 %.
Між тим, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, у межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
В даному випадку, первинний відсоток суддівської винагороди працюючого судді, який встановлено при виході позивача у відставку був визначений у порядку, встановленому ЗУ «Про статус суддів» № 2862-XII, який відрізняється від чинного порядку визначення розміру довічного грошового утримання, встановленого ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII.
При цьому, колегія суддів зазначає, що положеннями діючого ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII передбачено інший розмір суддівської винагороди та розмір відсотку від неї, який застосовуються для нарахування щомісячного грошового утримання суддям у відставці.
Тому, колегія суддів вважає неможливим використання для обрахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці різних формул обрахунку грошового утримання, а саме бази нарахування за ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII та відсоткового розміру грошового утримання, визначеного ЗУ «Про статус суддів» № 2862-XII.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивач маючи 22 роки суддівського стажу, згідно ч. 3 ст. 141 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII, набув право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 54 %.
Крім того, колегія суддів вважає, що вказані обставини не призвели до протиправного звуження існуючих прав позивача, так як перерахунок його довічного грошового утримання має здійснюватись з врахуванням нової (збільшеної) бази, а саме розміру суддівської винагороди за ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 березня 2021 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на ОСОБА_1 .
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.