ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2021 р. 	Справа № 520/6188/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Перцової Т.С.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., м. Харків, по справі № 520/6188/21
за позовом                ОСОБА_1  
до               Головноно управління Пенсійного фонду України в Харківській області                       
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту – ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту – відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄРДПОУ 14099344) щодо відмови перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 ) з розрахунку 83% відповідного грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-114965 від 28.12.2020р., виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, а саме: посадовий оклад - 8320,00 грн.; оклад за військовим званням - 1480,00 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років 50% - 4 900, 00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% - 9555,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 832,00 грн.; надбавка за науковий ступень 5% - 416,00 грн.; надбавка за вчене звання 5% - 416,00 грн.; премія 35% - 2912,00 грн.;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄРДПОУ 14099344) перерахувати та виплачувати з 01.04.2019 р. пенсію ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 ) з розрахунку 83% відповідного грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-114965 від 28.12.2020 р., виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, а саме: посадовий оклад - 8320,00 грн.; оклад за військовим званням - 1480,00 грн.; відсоткова надбавка за вислугу років 50% - 4900,00 грн.; надбавка за особливості проходження служби 65% - 9555,00 грн.; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 10% - 832,00 грн.; надбавка за науковий ступень 5% - 416,00 грн.; надбавка за вчене звання 5% - 416,00 грн.; премія 35% - 2912,00 грн. без обмеження пенсії максимальним розміром та виплатити єдиним платежем недоотримані суми пенсії з врахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду по справі № 520/6188/21 від 17.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків, 61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄРДПОУ 14099344) щодо відмови перерахувати та виплатити з 01.04.2019 року пенсію ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 ) з розрахунку 83% відповідного грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-114965 від 28.12.2020р., виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ЄРДПОУ 14099344) перерахувати та виплачувати з 01.04.2019р. пенсію ОСОБА_1 (реєстраційний номер платника податку НОМЕР_1 ) з розрахунку 83% відповідного грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-114965 від 28.12.2020 р., виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки, з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб”, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позову – відмовлено.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 копійок).
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/6188/21 заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі №520/6188/21 за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Травянко О.І. щодо стягнення витрат на правничу допомогу у справі №520/6188/21 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – задоволено частково.
Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (код ЄДРПОУ 14099344, 61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3-й під`їзд, 2-й поверх) за рахунок бюджетних асигнувань витрати на правничу допомогу на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 7000,00 грн. (сім тисяч гривень 00 копійок).
В іншій частині вимог заяви - відмовлено.
Відповідач, не погодившись із додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/6188/21, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/6188/21 та прийняти рішення, яким в задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що з наданих до суду першої інстанції представником позивача документів на підтвердження понесених витрат на  правничу допомогу не має можливості встановити, по якій саме судовій справі було надано таку правову допомогу позивачу. При цьому адвокатом включено до складу судових витрат послуги, які він фактично не надавав, зокрема, написання та подача аргументованої відповіді на відзив відповідача. Посилаючись на критерії співмірності адвокатських витрат зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,  ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи, вказав, що зазначена адвокатом в акті прийому-передачі правової допомоги тривалість затраченого часу є завищеною. Зауважив, що надана представником позивача копія касового ордеру № 061/21 від 17.03.2021 не може вважатись доказом підтвердження факту отримання від ОСОБА_1 вартості наданих послуг у розмірі 14000,00 грн, оскільки не доведено відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат. Наголосив, що факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим вважає, що підстави для компенсації витрат позивача на правову допомогу відсутні.
У надісланому відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на необґрунтованість та безпідставність апеляційної скарги, законність рішення суду першої інстанції в частині задоволених вимог, правильність застосування норм матеріального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 у справі № 520/6188/21 – без змін.
В обґрунтування відзиву на апеляційну скаргу вказав, що з огляду на чітке зазначення в наданому до суду акті прийому-передачі правової (правничої) допомоги характеру правової допомоги (послуги) твердження відповідача про неможливість встановити по якій саме справі було надано правову допомогу позивачу є необґрунтованим та неприйнятним. Пояснив, що що саме внаслідок неподання відповідачем відзиву на позовну заяву представник позивача був позбавлений можливості подати і відповідь на нього. Враховуючи, що наказ Міндоходів від 16.09.2013 № 481, на який посилається відповідач втратив чинність, необхідність подання представником позивача доказів ведення Книги обліку для підтвердження витрат відсутня, що в свою чергу підтверджується правовою позицію Верховного Суду, викладеною в постановах від 16.04.2020 у справі №727/4597/19, від 20.03.2019 у справі № 753/23491/16, від 28.12.2020 у справі №640/18402/19, від 09.04.2019 у справі № 826/2689/15. Рішення судів, які наводить відповідач, де суди дійшли висновку про співмірність до відшкодування сум понесених витрат на правничу допомогу лише у розмірі 1500,00 грн, з огляду на несталість судової практики у спірних правовідносинах, просить не приймати до уваги. Також зауважив, що суд першої інстанції стягнув на користь позивача витрати на правничу допомогу частково у розмірі 7000,00 грн; вказана понесена сума є співмірною з обставинами справи та характером позову, підтверджена належними та допустимими доказами, у зв`язку з чим підлягає відшкодуванню.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 17.03.2021 року між ОСОБА_1 та Адвокатським Бюро "Олександра Травянка" в особі адвоката Травянка Олександра Івановича, було укладено договір про надання правової допомоги №025/21 (а.с.43), а також укладена додаткова угода про суму гонорару у розмірі 14000 грн. (а.с.48).
Також, до суду надано акт прийому-передачі послуг від 05.04.2021 року (а.с.51) на суму 14000,00 грн, згідно якого вартість послуг складається з: вивчення первинних документів (довідки про розмір грошового забезпечення №ФХ-114965 від 28.12.2020 року), консультація з клієнтом щодо його звернень до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для встановлення характеру спірних правовідносин, складення заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо досудового врегулювання спору (від 18.03.2021 року №307/21) - 3 год. - 6000,00 грн; аналіз та підбір нормативно-правової бази для встановлення правової позиції, яка підлягає викладенню в позовній заяві, написання та подача адміністративного позову до суду, написання та подача аргументованої відповіді на відзив - 4 год. - 8000,00 грн.
Також, на підтвердження понесення витрат позивачем надано касовий ордер №061/21 від 17.03.2021 року щодо сплати 14000,00 грн. на користь ОСОБА_2 .
Задовольняючи заяву позивача в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 7000,00 грн, суд першої інстанції виходив з того, що вказана сума є співмірною зі складністю предмета спору та обсягом наданих адвокатом послуг, що підтверджується наданими до матеріалів справи доказами.
В іншій частині суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви представника позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки ураховуючи час, який необхідний для надання такого виду послуг правничої допомоги за даною категорією справ, незначність спору, дійшов висновку про її завищення та, як наслідок, необґрунтованість та непропорційність до предмету спору.
Надаючи правову оцінку додатковому рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1 ст.139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч.7   ст.139 КАС України).
Відповідно до ч.ч.3, 4  ст.143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.
Частинами 3, 4   статті 134 КАС України   визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій   статті 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5   ст.134 КАС України).
Згідно з ч.6   ст.135 КАС України   у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7  ст.135 КАС України).
З аналізу положень  статті 134 КАС України  вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої   статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"   договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону   визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої   статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої   статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").
Відповідно до  статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі “East/WestAllianceLimited” проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі “Лавентс проти Латвії” від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Як зазначалось вище, позивачем (клієнтом) було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги від 17.03.2021 №025/21 з Адвокатським бюро “Олександра Травянка” (виконавцем).
Відповідно до п.4.1 вказаного договору гонорар виконавця оформляється Додатком до даного Договору. 
Як вбачається з п.4.2 витрати пов`язані зі сплатою судового збору, відрядженням не входять до складу адвокатського гонорару та сплачуються Клієнтом окремо за процедурою та розмірами, встановленими Клієнтом та Виконавцем за домовленістю.
Згідно з п.п. 1, 2 Додатку №1 від 17.03.2021 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 17.03.2021 №025/21 гонорар виконавця за надання правової (правничої) допомоги Клієнту в суді першої інстанції щодо перерахунку його пенсії відповідно до довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ-114965 від 28.12.2020, виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки складає 14000 (чотирнадцять тисяч гривень) 00 копійок. Даний розмір адвокатського гонорару є фіксованим та не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Клієнт сплачує вартість послуг в касу Адвокатського Бюро «Олександра Травянка» при підписанні Договору та Додатку.
Зі змісту акту № 1 від 05.04.2021 прийому передачі правової (правничої) допомоги з калькуляцією погодинних витрат Адвокатського бюро «Олександра Травянка» згідно до Договору №025/21 від 17 березня 2021р. про надання (правової) правничої допомоги (далі – акт прийому-передачі) вбачається, що вартість правничої допомоги адвоката по даній адміністративній справі складає 2000 (дві тисячі гривень) 00 копійок за 1 (одну) годину роботи, загальна вартість послуг складає 14000,00 грн складається з: 
- вивчення первинних документів (довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ-114965 від 28.12.2020 року, виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на ім`я позивача) (п.1.1), консультації з клієнтом щодо його звернень до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для встановлення характеру спірних правовідносин (п.1.2), складення заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо досудового врегулювання спору (від 18.03.2021 року №307/21) - 3 год. - 6000,00 грн. (п. 1.3); 
- аналіз та підбір нормативно-правової бази для встановлення правової позиції, яка підлягає викладенню в позовній заяві (п.2.1), написання та подача адміністративного позову до суду (п.2.2), написання та подача аргументованої відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (при подачі відзиву відповідачем по справі) - 4 год. - 8000,00 грн (п.2.3). 
З копії касового ордеру № 061/21 від 17.03.2021, виданого Адвокатським бюро «Олександра Травянка», вбачається здійснення позивачем оплати відповідно до договору про надання правової (правничої) допомоги від 17.03.2021 №025/21 у сумі 14000,00 грн.
За визначенням, наведеним в частинах 4, 5 та 6 статті 134 КАС України, від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №816/2096/17).
Приписами частини 7 статті 134 КАС України  встановлено, що обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).
Так, представник відповідача у надісланих до суду першої інстанції запереченнях на заяву про ухвалення додаткового рішення, вказував, що зі змісту наданих представником позивача документів неможливо встановити, по якій саме судовій справі було надано правову допомогу. При цьому адвокатом включено до складу судових витрат послуги, які він фактично не надавав, зокрема, написання та подача аргументованої відповіді на відзив відповідача.
Також зазначав, що сума заявлених витрат є неспівмірною зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим ним на виконання відповідних робіт (надання послуг), який є вочевидь завищеним.
Зауважив, що надана представником позивача копія касового ордеру № 061/21 від 17.03.2021, не може вважатись доказом підтвердження факту отримання від ОСОБА_1 вартості наданих послуг у розмірі 14000,00 грн, оскільки адвокатом не доведено відображення адвокатом доходів, отриманим від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, у зв`язку з чим, що факт понесення позивачем витрат на правничу допомогу не підтверджено належними та допустимими доказами
За правилами оцінки доказів, встановлених   статтею 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи у   КАС, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.
Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду Постановою від 16.04.2020р. у справі №727/4597/19 роз`яснив, що відкриття власного рахунку не є обов`язком адвоката, тому адвокат може видавати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта, у зв`язку з чим надання представником позивача копії касового ордеру № 061/21 від 17.03.2021 є належним підтвердження понесення позивачем витрат на правничу допомогу, а тому твердження відповідача про зворотнє є неприйнятним.
З приводу заявлених до відшкодування представником позивача витрат на правничу допомогу за вивчення первинних документів (довідки про розмір грошового забезпечення № ФХ-114965 від 28.12.2020 року, виданої Харківським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки на ім`я позивача), консультації з клієнтом щодо його звернень до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для встановлення характеру спірних правовідносин, складення заяви до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо досудового врегулювання спору (від 18.03.2021 року №307/21) - 3 год. - 6000,00 грн. із розрахунку 2000 грн. за 1 годину роботи адвоката, колегія суддів зауважує, що надання вказаних послуг є складовою частиною для підготовки та написання позовної заяви до суду, відшкодування витрат за яку позивачем заявлено окремо, а тому суд цілком правомірно зменшив на вказану суму заявлені до відшкодування представником позивача витрати на правничу допомогу.  
Враховуючи, що зі змісту додаткового рішення суду не вбачається задоволення вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу за написання та подачу аргументованої відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, посилання відповідача на відсутність в матеріалах справи відзиву на позовну заяву та, як наслідок, і відповіді на відзив, як на підставу для відмови в задоволенні заяви в цій частині, є недоречним. 
Досліджуючи акт прийому-передачі, колегією суддів встановлено, що загальна сума витрат за надані послуги за аналіз та підбір нормативно-правової бази для встановлення правової позиції, яка підлягає викладенню в позовній заяві (п.2.1), написання та подача адміністративного позову до суду (п.2.2), написання та подача аргументованої відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (при подачі відзиву відповідачем по справі) складає фіксовану суму, а саме 8000,00 грн.
Оскільки, судом першої інстанції зменшено розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає відшкодуванню до 7000,00 грн, а виокремити яку саме кількість часу було визначено представником позивача для написання та подачі аргументованої відповіді на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області не видається за можливе,  а позивач в свою чергу не заперечує, що 7000 грн є саме сумою, що витрачена внаслідок надання послуг з написання та подачі адміністративного позову, які внаслідок часткового задоволення позовних вимог підлягають відшкодуванню, колегія суддів вважає правильним визначення розміру суми витрат на правничу допомогу до стягнення на суму 7000,00 грн.
Таким чином, враховуючи досліджені судом докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, виконаних за умовами відповідного договору, що відображено в акті приймання-передачі, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення заяви позивача щодо розподілу витрат на правничу допомогу та стягнення на користь позивача суми таких витрат в розмірі 7000 грн, що є співмірною сумою відшкодування витрат на правничу допомогу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача з огляду на складність даної справи та обсяг виконаної адвокатом роботи, у зв`язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 1 ч. 1   ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За визначенням, наведеним у ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.134, 139, ч.4 ст.241, ст.ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -    

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.
Додаткове рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 04.06.2021 по справі № 520/6188/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	Т.С. Перцова 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	О.В. Присяжнюк    В.Б. Русанова