УХВАЛА

29 липня 2021 року 
Київ
справа №120/3818/19-а
адміністративне провадження №К/9901/2069/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Гімона М.М.,
суддів: Гусака М.Б.,  Усенко Є.А., 
під час розгляду в порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції справу №120/3818/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, провадження у якій відкрито за касаційною скаргою  Головного управління ДПС у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 5 серпня 2020 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар» звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Вінницькій області (далі - ГУ ДПС), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 19 серпня 2019 року №0008631411, №0008701402. 
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 5 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року, адміністративний позов задоволено.
Задовольняючи вимоги адміністративного позову, суди дійшли висновку, що протоколи допиту, отримані на стадії досудового слідства, можуть бути визначені як докази лише у разі їх відображення під час розгляду кримінальної справи у суді. Сам по собі факт відкриття кримінального провадження та отримання свідчень, пояснень посадових осіб господарюючих суб`єктів в рамках такого кримінального провадження не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених між позивачем та його контрагентами. В обґрунтування своєї позиції суди послались на висновки Верховного Суду України, викладені у постановах від 12 квітня 2016 року (справа №826/17617/13), від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11), від 22 вересня 2015 року (справа №810/5645/14), Верховним Судом у постановах від 16 січня 2018 року (справа №2а-7075/12/2670), від 26 червня 2018 року (справа №808/2360/17), від 5 червня 2018 року (справа № 809/1139/17), від 11 грудня 2018 року (справа №822/787/18), від 27 березня 2018 року (справа №816/809/17), від 27 лютого 2018 року (справи №813/1974/17, №813/1766/17), від 20 лютого 2018 року (справа №826/6280/13-а). Враховуючи викладене, а також надання позивачем усіх первинних документів, наявність яких передбачена вимогами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», суди відхилили посилання контролюючого органу на протоколи допиту та пояснення, надані контрагентами - фізичними особами-підприємцями у межах кримінальних проваджень, у зв`язку з чим визнали протиправним та скасували податкове повідомлення-рішення від 19 серпня 2019 року №0008631411.
Не погодившись з судовими рішеннями, ГУ ДПС подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення судів та ухвалити нове про відмову в позові.
За змістом касаційної скарги підставою касаційного оскарження відповідач вказав пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Обґрунтовуючи касаційну скаргу ГУ ДПС, серед іншого, вказувало на неврахування судами попередніх інстанцій висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11), від 22 листопада 2016 року (справа №826/11397/14), від 24 травня 2016 року (справа №21-5332а15), від 14 червня 2016 року (справа №21-1318а16), Верховного Суду у постановах від 26 лютого 2020 року (справа №826/1308/18), від 28 жовтня 2019 року (справа №280/5058/18), відповідно до яких статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, а відтак господарські операції такого підприємства не можуть бути легалізовані навіть за формального їх підтвердження документами бухгалтерського обліку. Незважаючи на наведені висновки, а також наявні кримінальні провадження та докази, що містяться у матеріалах справи, суди попередніх інстанцій не перевірили на підставі належних та допустимих доказів, чи могли фізичні особи, які зареєстрували підприємницьку діяльність без наміру її здійснювати та стали контрагентами позивача, дійсно її здійснювати.
Верховний Суд ухвалою від 23 лютого 2021 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою ГУ ДПС з метою перевірки доводів щодо неправильного застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права у випадку, передбаченому пунктами 1 частини четвертої статті 328 КАС України (в частині задоволених позовних вимог про скасування податкового повідомлення-рішення від 19 серпня 2019 року №0008631411). 
Спірним питанням у цій справі, в межах якого відкрито касаційне провадження, є правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права і дотримання ними норм процесуального права під час надання правової оцінки доводам контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ФОП ОСОБА_5 , ФОП ОСОБА_6 , ФОП ОСОБА_7 , ФОП ОСОБА_8 , ФОП ОСОБА_9 , ФОП ОСОБА_10 , ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , ФОП ОСОБА_15 , ФОП ОСОБА_16 , ФОП ОСОБА_17 , ФОП ОСОБА_18 , ФОП ОСОБА_19 , ФОП ОСОБА_20 , ФОП ОСОБА_21 , ФОП ОСОБА_22 , ФОП ОСОБА_23 , ФОП ОСОБА_24 , ФОП ОСОБА_25 , ФОП ОСОБА_26 , ФОП ОСОБА_27 , ФОП ОСОБА_28 , ФОП ОСОБА_29 , ФОП ОСОБА_30 , які згідно з протоколами допиту в межах кримінальних проваджень надали пояснення, що зареєструвалися як фізичні особи-підприємці за грошову винагороду без мети ведення господарської діяльності; ФОП ОСОБА_31 та ФОП ОСОБА_32 , які повідомили, що під час здійснення господарської діяльності жодних господарських відносин з ТОВ «Пфаннер Бар» не мали.
Під час касаційного розгляду встановлено, що ухвалою від 28 квітня 2021 року Верховний Суд справу № 160/3364/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТБ-маркет» до Офісу великих платників податків ДПС про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, предметом розгляду якої є подібні правовідносини, передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Підставою для передачі справи № 160/3364/19 на розгляд Великої Палати Верховного Суду стало те, що колегія суддів дійшла висновку про необхідність відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у справах №810/5645/14 (постанова від 22 вересня 2015 року, провадження №21-887а15), №826/3477/13-а (постанова від 3 листопада 2015 року, провадження №21-4471а15, №826/15034/14 (постанова від 1 грудня 2015 року, провадження №21-3788а15), відповідно до яких статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю та господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку, а також, що сам факт того, що на момент розгляду справи щодо посадових осіб контрагентів не було винесено вироків, не може спростовувати достовірність їхніх пояснень щодо характеру укладених угод і фактичного здійснення операцій за цими угодами.
Таку необхідність колегія суддів мотивувала, зокрема тим, що факт наявності вироків, ухвалених на підставі угод у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, якщо іншими наданими доказами рух товару і зміни в активах / зобов`язаннях платника податків підтверджуються. Як наслідок, існує нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій з урахуванням обставин, встановлених у вироках, які набрали законної сили.
Норми матеріального права не можуть пов`язувати визнання ознак фіктивності юридичної особи з обов`язковою наявністю вироку щодо осіб, які вчинили фіктивне підприємництво.
Матеріали кримінального провадження стосовно посадових осіб контрагентів не є належними та допустимими доказами безтоварності операцій, якщо таким матеріалам не дана правова оцінка компетентним судом, що знаходить своє вираження, наприклад, у формі вироку у відповідному кримінальному провадженні.
Зазначені обставини у своїй сукупності зводять нанівець значення для платника податків обраного Верховним Судом України способу захисту порушених прав і обумовлюють необхідність в обранні інших способів судового захисту.
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 23 червня 2021 року прийняла до розгляду справу № 160/3364/19 і призначила її до розгляду в порядку письмового провадження.
Колегія суддів також враховує, що в ухвалі від 28 квітня 2021 року Верховний Суд вказав про необхідність відступу від висновків Верховного Суду України, викладених в постанові від 22 вересня 2015 року (справа №810/5645/14), яка містить посилання на постанову Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11). Скаржник у касаційній скарзі в обґрунтування своєї позиції, серед іншого, наводить посилання також і на постанову Верховного Суду України від 5 березня 2012 року (справа №21-421а11).
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі, зокрема, у разі перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду - до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції.
З огляду на викладене, з метою забезпечення сталості та єдності судової практики колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про необхідність зупинити провадження у цій справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №160/3364/19.
Керуючись статтями 236, 355 КАС України, Суд 
УХВАЛИВ:
Зупинити касаційне провадження у справі №120/3818/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Пфаннер Бар» до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі № 160/3364/19.
Копію ухвали направити учасникам справи.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Судді	М.М. Гімон М.Б. Гусак   Є.А. Усенко