ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5575/21 Справа № 204/8744/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Куценко Т. Р.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
головуючого – Куценко Т.Р., 
суддів: Демченко Е.Л., Макарова М.О.,
за участю секретаря – Синенка Є.А., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою 
               Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», 
на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк “Приватбанк” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, - 
ВСТАНОВИЛА: 

       Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») у грудні 2020 року звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 , в якому, враховуючи останні уточнення, просить стягнути з відповідача виниклу заборгованість за кредитним договором у розмірі 164 223, 80 грн .
В обґрунтування  позовних вимог посилався на те, що 12 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим відповідачем була підписана анкета-заява б/н від 12 жовтня 2018 року, після підписання якої ОСОБА_1 ознайомившись із умовами обслуговування кредитних карток та підписавши 12 жовтня 2018 року паспорт споживчого кредиту, отримав преміальну карту World Black Edition зі встановленням кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 200 000 грн., зі сплатою відсотків для преміальних карток в розмірі 74,4%. Підписавши анкету-заяву позичальника від 12 жовтня 2018 року, відповідачка погодилася з запропонованими йому Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які разом з заявою складають договір про надання банківських послуг. Відповідачка свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 15 листопада 2020 року виникла заборгованість, яку банк просить стягнути в судовому порядку. 
Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2021 року відмовлено в задоволені позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним рішенням АТ КБ "ПриватБанк" подало апеляційну скаргу, в якій  посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог. 
ОСОБА_1 своїм правом передбаченим ст. 360 ЦПК України скористався та подав відзив на апеляційну скаргу.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 12 жовтня 2018 року  ОСОБА_1  звернулася до АТ КБ “ПриватБанк” з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим нею була підписана анкета - заява №б/н від 12 жовтня 2018 року, згідно якої  ОСОБА_1  виявила бажання отримувати банківські послуги. В анкеті-заяві зазначено, що з підписанням відповідної заяви відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана ним заява разом з запропонованими йому для ознайомлення "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами Банку", складає між ним та банком договір про надання банківських послуг /а.с. 17-18/. 
Також судом встановлено, що у анкеті-заяві, яка була підписана  ОСОБА_1  12 жовтня 2018 року, не зазначена процентна ставка, виходячи з якої нараховуються проценти за користування кредитом, а також розмір комісії, яка щомісячно нараховується клієнту за обслуговування карткового рахунку, а отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами та порядок їх нарахування, а також додатковий платіж за обслуговування рахунку у викладі комісії. 
Разом з цим, банк в своєму позові посилається на те, що що істотні умови договору погоджено у паспорті споживчого кредиту.
Проте, анкета-заява, підписана  ОСОБА_1  від 12 жовтня 2018 року не містить умов про те, що складовою невід`ємною частиною Договору банківського обслуговування є Паспорт споживчого кредиту.
Паспорт споживчого кредиту містить інформацію щодо типу кредитних карт як “Картка Platinum”, “Картка МС Worid Black Edition”, “Картка MC World Elite”, “Карта Visa Infinite” за якими вказані різні умови. Також зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті споживчого кредиту та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів, тощо.
Зі змісту даного паспорту вбачається, що інформація зазначена у ньому зберігає чинність та є актуальною лише в період з 12 жовтня 2019 року до 27 жовтня 2018 року, в той час як позивач просить стягнути заборгованість станом на 15 листопада 2020 року, тобто банком здійснено розрахунок заборгованості поза межами вказаного періоду дії паспорту.
Відповідно до наданої позивачем довідки відповідачці було видано кредитну картку НОМЕР_1 від 12 жовтня 2018 року з терміном дії 10/21 /а.с. 16/.
Однак, вказана довідка не містить номеру та дати її складання, виготовлена невідомою особою та невідомою особою підписана, а також не містить печатки банку, у зв`язку з чим даний доказ не може вважатися допустимим та достовірним. Жодних інших належних та допустимих доказів того, що відповідачці позивачем був встановлений кредитний ліміт, та доказів щодо розміру такого ліміту, стороною позивача суду не надано, як не надано і належних доказів подальшої зміни такого кредитного ліміту. 
Також на підтвердження кредитного ліміту банком надано суду довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 , однак в ній не зазначено номер картки, дату кредитного договору за яким картка була отримана, інформації відносно боржника за якою можно вставновити її особу, підписана невідомою особою без зазначення посади та не містить печатку банку. Крім того, іноформація щодо зміну розміру крединтого ліміту відрізняється від інформації щодо зміни крединтого ліміту, що зазначено у виписці по картці. Виходячи з викладеного колегія суддів вважає дану довідку неналежним доказом.
Щодо виписки за картковим рахунком № НОМЕР_1 колегія суддів приходить до висновку, що дана виписка не підтверджує виникнення у відповідачці кредитних зобов`язань перед позивачем, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо отримання відповідачкою кредитної картки № НОМЕР_1 , тоді як у виписці не зазначено дату кредитного договору за яким її здійснено. Також виписка сформована та підписана невідомою особою без зазначення посади та не містить печатку банку.
Враховуючи те, що за матеріалами справи неможливо встановити розмір кредитного ліміту встановленого на картку суд позбавлений можливості визначити розмір заборгованості за договором, оскільки його розрахунок виходить безпосередньо з розміру наданого банком кредиту. Таким чином, представлений банком розрахунок заборгованості у розмірі 164 223, 80 грн., колегія суддів не може прийняти до уваги. 
З огляду на викладене, колегія судів приходить до висновку, що надані банком докази не підтверджують надання відповідачу кредиту, оскільки суперечать один одному.
Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, які були недоведеними позивачем та безпідставно заявлені, а тому відсутні підстави для задоволення позову.
Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог АТ КБ «Приватбанк», суд першої інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 89 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог (статей 12, 81 ЦПК України), прийшов до висновку про недоведеність заявлених позовних вимог. Враховуючи надані докази на підтвердження заборгованості колегія суддів погоджується з висновком райнного суду про відсутність підстав для стягнення заборгованості, оскільки за метріалми справи неможливо встановити її розмір. 
       Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанції було дотримано норми матеріального та процесуального права.
       Відповідно до частини третьої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
       Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення – без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. 
Рішення суду відповідає матеріалам справи, доказам та вимогам матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Судові витрати понесені у зв`язку з переглядом судового рішення розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» – залишити без задоволення. 
Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 31 березня 2021 року – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Постанова суду може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий:                                                                Т.Р. Куценко 

Судді:                                                                        Е.Л. Демченко                                                
                                                                               М.О. Макаров