ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6783/21 Справа № 199/58/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Деркач  Н. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Деркач Н.М.
 
суддів – Городничої В.С., Єлізаренко І.А.,
 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Дніпро апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -
                                В С Т А Н О В И Л А:
       У січні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
       В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між публічним акціонерним товариством «Актабанк» та відповідачем по справі 25.04.2013 року був укладений кредитний договір №0861556801/Т/972106, згідно якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 14 000,00 грн, з процентною ставкою за користування кредитним лімітом у розмірі 0,01% річних, зі сплатою комісії за супроводження кредиту 3,25% від суми кредиту, а також зі сплатою комісії 2,25% від суми кредиту, строком повернення до 24 квітня 2016 року.
       23.03.2018 року між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого, ПАТ «Актабанк» відступає шляхом продажу ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» належні Банку, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), договорами поруки та договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори».
       Згідно п. 2.2. Договору про відступлення прав вимоги, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1. цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань Розмір Прав вимоги, які переходять до ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», вказаний у Додатку № 1 до цього Договору.
       Відповідно до Додатку № 1 до Договору про відступлення прав вимоги – Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами, ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у сумі 17389,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу – 8 945,00 грн; 1,00 грн – заборгованість за процентами; 7 393,00 грн. – заборгованість за комісією; 1 050,00 грн – штрафи, пеня.
       Оскільки до теперішнього часу на вимоги позивача відповідач заборгованість не погасила, від виконання своїх зобов`язань ухиляється, тому позивач просив суд стягнути з останньої на свою користь заборгованість за кредитним договором від 25.04.2013 року №0861556801/Т/972106 у сумі 17 389,00 гривень, а також судові витрати.
       Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — відмовлено.
       Не погодившись з вказаним рішенням суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішенням, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що при винесенні рішення судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково.
       Судом першої інстанції встановлено, що 25.04.2013 року між ПАТ «Актабанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №0861556801/Т/972106.
       23.03.2018 року між ПАТ «Актабанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено договір №2 про відступлення прав вимоги, у відповідності до умов якого ПАТ «Актабанк» відступає шляхом продажу позивачу належні Банку, а позивач набуває у обсязі та на умовах, визначених цим договором, права вимоги банку до позичальників, заставодавців та поручителів, зазначених у Додатку № 1 до цього Договору.
       Згідно п. 2.2 Договору про відступлення прав вимоги, позивач в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4.1 цього Договору, набуває всі права кредитора за Основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій, неустойок у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань Розмір Прав вимоги, які переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», вказаний у Додатку №1 до цього Договору.
       Згідно з п. 6.5 Договору відступлення права вимоги, права вимоги переходять до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» з моменту підписання сторонами цього договору, після чого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» стає кредитором по відношенню до боржників стосовно їх заборгованості. При цьому виконання ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Фінансова компанія центр фінансових рішень» умов, що визначені цим пунктом, є необхідною та достатньою підставою для оформлення відступлення права вимоги.
       Відповідно до Реєстру боржників – Додатку №1 до Договору відступлення права вимоги № 2 від 23.03.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набув права грошової вимоги до відповідача в сумі 17389,00 грн.
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, оскільки з поданого розрахунку позивача не можливо перевірки правильності нарахування заборгованості.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.
       Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
       Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
       Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
       Згідно п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
       Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Згідно ч.1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
       Так, відповідно до наданого ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №0861556801/Т/972106 від 25.04.2013 року становить 17 389,00 грн, з яких: заборгованість за основною сумою боргу – 8 945,00 грн; 1,00 грн – заборгованість за процентами; 7 393,00 грн. – заборгованість за комісією; 1 050,00 грн – штрафи, пеня.
       Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Однак суду не надано доказів того, що відповідачка виконує умови договору як перед первісним кредитором, так і перед нинішній кредитором.
       Відповідач не надавав своєчасно грошові кошти у вказаному розмірі для погашення заборгованості за кредитом. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Заперечення відповідачки стосовно того, що позивачем не надано розрахунку заборгованості, яку вона частково погасила, за період з 2013-2014 року, а саме в загальному розмірі 13 487,90 грн, спростовуються матеріалами справи.
       Так, матеріали справи містять виписку по рахунку № НОМЕР_1 кредитної угоди, за період з 25.04.2013 року по 23.03.2018 року, з якої вбачається, що вказана сума була зараховано на погашення кредитної заборгованості. 
       Таким чином, не погоджуючись із розрахунком позивача, відповідач не надав власного розрахунку та не довів, у чому саме полягає похибка.
       Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 8 945,00 грн та заборгованість за процентами у розмірі 1, 00 грн.
       Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості за комісією, колегія суддів зазначає наступне.
       Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року №15-рп/2011 та згідно з п.3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року №168, в частині стягнення суми заборгованості за комісією суд вважає відмовити.
       Положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
       Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо).
       Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі №6-1746цс16, яка відповідно до ч.1 ст.360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.
       На думку суду, умова про сплату комісії не відповідає вимогам справедливості та суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору), тому в частині стягнення 7 393,00 грн. – заборгованістю за комісією, суд вважає відмовити.
       Що стосується стягнення з відповідачки 1 050,00 грн штрафів та пені, то в цій частині позову суд також вважає відмовити, оскільки штраф і пеня є штрафними санкціями за невиконання умов договору, які не можуть бути застосовані одночасно. Оскільки позивачем не зазначено, яка сума пені нарахована за несвоєчасне погашення кредиту, та яка сума нарахована штрафів, тому суд позбавлений можливості вирішити питання про стягнення конкретної суми штрафних санкцій, через їх недоведеність та ненадання розрахунку.
       Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 946,00 грн, що складається із: 8 945,00 грн – заборгованість за основним боргом; 1, 00 грн –заборгованість за процентами, яка нею добровільно не сплачується.
       Правильність вказаного розрахунку ОСОБА_1 не спростувала, а тому колегія суддів вважає, що вказана сума підлягає стягненню з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» .
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставою для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенні та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 8 946,00 грн, що складається із: 8 945,00 грн – заборгованість за основним боргом; 1, 00 грн –заборгованість за процентами. В решті позовних вимог слід відмовити. 
       На підставі ч.13 ст.141 ЦПК України, у зв`язку із частковим задоволенням апеляційної скарги та позовних вимог у справі до перерозподілу належать судові витрати сторін у справі по сплаті судового збору за розгляд справи судами першої та апеляційної інстанцій – з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 703, 5 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»— задовольнити частково.
       Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 квітня 2021 року — скасувати.
       Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити частково.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором №0861556801/Т/972106 від 25 квітня 2013 року у розмірі 8 946,00 грн, з яких: 8 945,00 грн – заборгованість за основним боргом; 1, 00 грн –заборгованість за процентами. 
       В задоволенні решти вимог — відмовити.
       Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» судовий збір у розмірі 2 703, 5 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді:                                                                Н.М. Деркач

                                                                       В.С. Городнича

                                                                       І.А. Єлізаренко