ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 580/1115/21                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  22 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді                               Оксененка О.М.,
суддів:                                                     Лічевецького І.О.,
                                                          Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Степанківської сільської ради на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Степанківської сільської ради про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Степанківської сільської ради, в якому просив: зобов`язати відповідача у період з 20.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців, нарахувати та виплатити позивачу із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку позивач одержував на виборній посаді в розмірах та умовах, що були встановлені позивачу, як старості села Хацьки Степанківської сільської ради.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач протиправно відмовив нарахувати та виплатити позивачу із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку позивач одержував на виборній посаді в розмірах та умовах, що були встановлені позивачу, як старості села Хацьки Степанківської сільської ради у період з 20.11.2020 до його працевлаштування, оскільки попереднє місце роботи до переходу позивача на виборну посаду вже не є вакантним.
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Визнано протиправною бездіяльність Степанківської сільської ради щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 із місцевого бюджету середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, у розмірах та умовах, що були встановлені, як старості села Хацьки Степанківської сільської ради, за період з 20.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців.
Зобов`язано Степанківську сільську раду нарахувати та виплатити ОСОБА_1  із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку він одержував на виборній посаді, у розмірах та умовах, що були встановлені, як старості села Хацьки Степанківської сільської ради, за період з 20.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців.
В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не досліджувалось  питання щодо заходів, які повинен був вчинити позивач щодо його працевлаштування на іншу рівнозначну посаду на тому самому чи іншому підприємстві, в установі, організації, як цього вимагає Закон України «Про місцеве самоврядування».
Враховуючи, що позивач не працевлаштувався, чим проявив бездіяльність та халатність, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
У відзиві на апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що у особи, яка виконує обов`язки старости, зберігаються розмір та умови оплати праці, що були їй встановлені як сільському, селищному голові та право, передбачене статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
На думку позивача, неможливість прийняття позивача на посаду, яку він обіймав до обрання на посаду старости с. Хацьки Хацьківського старостиного округу та відсутність інших рівноцінних вакантних посад в штатному розписі підприємства за його попереднім місцем роботи, надає позивачу право на отримання середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, але не більше ніж за шість місяців, у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої роботи.
У відповіді на відзив відповідачем зазначено, що викладені у відзиві на апеляційну скаргу заперечення є необґрунтованими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, так як на момент звільнення позивача не діяла норма частини четвертої статті 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», яка передбачала поширення гарантій депутатів місцевих рад на старост.
Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 працював на посаді заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області.
Наказом від 15.05.2018 №78-к був звільнений з роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду старости, що обраний за результатами перших виборів старостів с. Хацьки Степанківської сільської об`єднаної територіальної громади відповідно до п. 5 статті 36 КЗпП України.
Рішенням Степанківської сільської ради від 22.05.2018 №11-2/VII прийнято до відома повноваження старости села Хацьки Степанківської сільської ради ОСОБА_1 .
У подальшому, 20.11.2020 Степанківською сільською радою прийнято рішення №01-02/VIII, згідно пункту 3 якого припинено повноваження старости с. Хацьки ОСОБА_1  у зв`язку із закінченням строку повноважень Степанківської сільської ради VII скликання та строку повноважень старости с. Хацьки Хацьківського старостиного округу, який обирався на період скликання Степанківської сільської ради VII скликання.
Як наслідок, розпорядженням сільського голови Степанківської сільської ради від 20.11.2020 №115 звільнено позивача з посади старости с. Хацьки Хацьківського старостиного округу.
У свою чергу, позивач звернувся до попереднього місця роботи для працевлаштування на посаду з якої його було звільнено у зв`язку з переходом на виборну посаду або на рівнозначну посаду.
Згідно довідки Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області від 23.11.2020 №1-16-19/1816-ко, станом на 23.11.2020 в Управлінні відсутня можливість працевлаштування позивача на посаду заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів, у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться у стані ліквідації згідно наказу Державного агентства рибного господарства України від 30.11.2015 №369 «Про ліквідацію територіальних органів Держрибагентства України», підприємство не фінансується із січня 2019 року, матеріальні цінності передані на баланс Держрибагентства України, працівники звільнені згідно законодавства.
З огляду на вказане, 23.11.2020 позивачем подано до Степанківської сільської ради заяву про нарахування та виплату йому до його працевлаштування, але не більше шести місяців, із місцевого бюджету середню заробітну плату, яку позивач одержував на виборній посаді в розмірах та умовах, що були встановлені позивачу, як старості села Хацьки Степанківської сільської ради.
Степанківська сільська рада листом від 24.11.2020 №2237/02-13 повідомила позивача, що на нього, як на посадову особу, не розповсюджуються гарантії діяльності депутатів рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», тому відсутні підстави для виплати вищезгаданої середньої заробітної плати.
Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неможливість прийняття позивача на посаду, яку він обіймав до обрання на посаду старости с. Хацьки Хацьківського старостиного округу та відсутність інших рівноцінних вакантних посад в штатному розписі підприємства за його попереднім місцем роботи, надає позивачу право на отримання середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, проте не більше ніж за шість місяців.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 року №280/97-ВР (надалі - Закон №280/97-ВР).
Згідно частини четвертої статті 51 Закону №280/97-ВР до складу виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради входять також за посадою секретар відповідної ради, староста (старости). 
Староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою (стаття 54 Закону №280/97-ВР).
Частиною п`ятою статті 12 вказаного Закону визначено, що на сільських, селищних, міських голів поширюються повноваження та гарантії депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад, якщо інше не встановлено законом.
Так, у відповідно до частини першої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» у разі обрання депутата місцевої ради на виборну посаду у раді, на якій він працює на постійній основі, трудовий договір з ним за попереднім місцем роботи припиняється відповідно до законодавства. Обраний на виборну посаду у відповідній раді, на якій він працює на постійній основі, депутат місцевої ради, який перебуває на службі у військових формуваннях чи правоохоронних органах держави, прикомандировується до місцевої ради із залишенням на цій службі. З працівником, якого прийнято на роботу (посаду), що її виконував (займав) депутат місцевої ради, укладається строковий трудовий договір; цей договір розривається у разі повернення депутата місцевої ради на роботу, але не пізніш як через три місяці після припинення повноважень депутата місцевої ради.
Відповідно до частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації. У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету. У разі, якщо колишній депутат місцевої ради має право на пенсійне забезпечення або йому призначена пенсія за віком, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, за вислугу років відповідно до закону, за ним не зберігається середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді в раді. Час, коли колишній депутат тимчасово не працював у зв`язку з неможливістю надання йому попередньої або рівноцінної роботи (посади) безпосередньо після закінчення строку його повноважень, зараховується, але не більше шести місяців, до страхового стажу і стажу роботи (служби) за спеціальністю, за якою депутат працював до обрання у місцеву раду, де він виконував свої обов`язки на постійній основі.
Тобто, законодавством гарантується право особи на надання, після закінчення її повноважень за виборною посадою, попередньої роботи (посади). В той же час, це право може бути реалізовано за умови наявності посади, або іншої рівноцінної посади.
У свою чергу, гарантії для працівників, обраних на виборні посади, також встановлені статтею 118 КЗпП України, згідно якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.
Аналіз наведених положень чинного законодавства України дає підстави для висновку, що законодавством гарантується право депутата місцевої ради на надання йому, після закінчення його повноважень за виборною посадою, попередньої або рівноцінної роботи (посади), а за її відсутності - збереження за ним середньої заробітної плати на строк не більше шести місяців або до дня його працевлаштування.
Вказана правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 13.08.2020 у справі №174/445/16-а, від 26 грудня 2019 року у справі №570/3880/16-а.
Отже, саме перебування у трудових відносинах безпосередньо до обрання на виборну посаду і є підставою для реалізації гарантій передбачених статтею 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад».
Як вбачається з матеріалів справи, позивач працював на посаді заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області.
Наказом від 15.05.2018 №78-к був звільнений з роботи у зв`язку з переходом на виборну посаду старости, що обраний за результатами перших виборів старості с. Хацьки Степанківської сільської об`єднаної територіальної громади відповідно до пункту 5 статті 36 КЗпП України.
Після закінчення повноважень ОСОБА_1 за виборною посадою, як старости с. Хацьки, його працевлаштування на попередню посаду заступника начальника відділу охорони водних біоресурсів Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області неможливе, у зв`язку з тим, що підприємство знаходиться у стані ліквідації згідно наказу Державного агентства рибного господарства України від 30.11.2015 №369 «Про ліквідацію територіальних органів Держрибагентства України», підприємство не фінансується із січня 2019 року, матеріальні цінності передані на баланс Держрибагентства України, працівники звільнені згідно законодавства.
Таким чином, неможливість прийняття позивача на посаду, яку він обіймав до обрання на посаду старости с. Хацьки Хацьківського старостиного округу та відсутність інших рівноцінних вакантних посад в штатному розписі підприємства за його попереднім місцем роботи, надає позивачу право на отримання середньомісячної заробітної плати на період працевлаштування, проте не більше ніж за шість місяців.
Доводи апелянта про те, що позивач не намагався працевлаштуватись на попередній чи рівноцінній посаді у встановленому законом порядку колегія суддів відхиляє, оскільки предметом позову є визнання протиправною відмови Степанківської сільської ради щодо виплати середньої заробітної плати (за шість місяців) та її стягнення, а не працевлаштування позивача.
Твердження апелянта щодо непоширення на позивача під час його звільнення норми статті 54-1 Закону №280/97-ВР стосовно поширення на старост гарантій діяльності депутатів місцевих рад, передбачених Законом України «Про статус депутатів місцевих рад» колегія суддів оцінює критично, так як у даному випадку поширення повноважень та гарантій депутатів рад, передбачені законом про статус депутатів рад на сільських, селищних, міських голів закріплені саме у статті 12 Закону №280/97-ВР, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин.
З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу із місцевого бюджету середньої заробітної плати, яку він одержував на виборній посаді, у розмірах та умовах, що були встановлені позивачу, як старості села Хацьки Степанківської сільської ради, у період з 20.11.2020 до його працевлаштування, але не більше шести місяців, що узгоджується з приписами частини другої статті 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», відповідно, зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому зазначену середню заробітну плату.
Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.
Доводи апеляційної скарги не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.
За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Степанківської сільської ради - залишити без задоволення.
Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя                                                            О.М. Оксененко

Судді                                                                                      І.О. Лічевецький

                                                                                            В.П. Мельничук