ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 755/26987/14-а                                                                   

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

20 липня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Головуючого судді: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Шевченко Е.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`зання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення,-

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м.Києва із заявою, з урахуванням уточнення, в якій просив видати дублікат виконавчого листа на примусове виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 у справі № 755/26987/14-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідно до     ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»     та поновити пропущений заявником строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2020 заяву задоволено повністю. Поновлено пропущений заявником строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видано дублікат виконавчого листа на примусове виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09.12.2014 у справі № 755/26987/14-а.
Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації звернулось з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31.01.2020.
Постановою Верховного Суду від 02 серпня 2021 року ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.02.2020 року скасовано, а справу направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду  для продовження розгляду.
Заслухавши суддю-доповідача, осіб, що з`явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом  першої інстанції встановлено, що 28 жовтня 2014 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
09 грудня 2014 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 28.10.2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щорічної грошової допомоги на оздоровлення відповідно до ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», - скасовано та прийнято нову, якою позовні вимоги задовольнити частково. Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації щодо ненарахування та невиплати   ОСОБА_1  щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2014 рік. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату   ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення у розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за 2014 рік. У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю (а.с. 81-84).
Згідно інформаційного листа Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління у місті Києві від 27 вересня 2019 року виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва від 18 лютого 2015 року у справі № 755/26987/14-а разом із постановою державного виконавця від 07 квітня 2015 року про закінчення виконавчого провадження направлено до Дніпровського районного суду м. Києва.
Згідно листа відділу примусового виконання рішень  Управління ДВС ГТУ юстиції у м. Києві від 27.09.2019 року повідомлено, що згідно даних спецрозділу Автоматизованої системи  виконавчогно провадження встанволлено, що виконавчий лист  Дніпровського  районного суду м. Києва від 18.02.2015 року у справі № 755/26987/14-а про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 щорічної допомоги на оздоровлення за 2014 рік разом з постановою державного виконавця від 07.04.2015 року про закінчення виконавчого провадження направлено до суду, який видав виконавчий лист. Іншої інформації зазначений відділ надати не зміг у зв`язку з тим, що виконавче провадження знищено (акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 20.03.2019).
06.09.2019 року ОСОБА_1 подав до Дніпровського районного суду м. Києва заяву про видачу дублікату виконавчого листа у справі №755/26987/14-а у зв`язку з втратою оригіналу державним виконавцем під час пересилки  (а.с.88).
Окрім того, ОСОБА_1 31.01.2020 року  подав заяву  про продовження строку видачі дублікату виконавчого листа у зв`язку з тим, що він  проживав за межами м. Києва, тяжко хворів останні 5 років, переніс операції, а тому просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видати дублікат виконавчого листа (а.с.60).
На підтвердження  факту проживання за межами м. Києва заявник подав довідку Верлоцького старостинського округу, Радомишльської міської ради Житомирської області відповідно до якої заявник дійсно проживав на території с. Верлок, Радомишльського району Житомирської області з 2016 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 без реєстрації,  виписки з історій хвороби (а.с.66-72).
Згідно з ч.1 та 2 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Відповідно до пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ "Про виконавче провадження" виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно ч. 6 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.
За змістом ч.1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції про поважність причин пропуску позивачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, з огляду на  долучені до справи докази, які свідчать про те, що позивач не мешкав з 2016 року в м. Києві та дійсно тривалий час хворів.
Також колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вірно визнав доводи позивача щодо пропуску строку такими, що свідчать про поважність пропуску строку та поновив пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 18 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Іванов проти України» (остаточне від 15.01.2010) визнав порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу, внаслідок тривалого невиконання рішення суду. При цьому в рішенні Суду зазначено: «…51. право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін… Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок …».
Пунктом 18.4 Перехідних положень КАС України визначено, що до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.  
Отже, оскільки втрачений виконавчий лист позбавляє можливості в примусовому порядку отримувати стягнуті  кошти, суд дійшов  правильного висновку про видачу його дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа  до виконання.  
Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування по суті правильно прийнятого судового рішення. 
Так, в апеляційній скарзі скаржник зазначає, що рішення суду виконано.
Проте, колегія суддів не може погодитись з такими твердженнями скаржника.
Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2014 року зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічну допомогу на оздоровлення у розмірі, визначеному ст. 48 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за 2014 рік.
Отже, саме на  Управління праці та соціального захисту населення покладено обов`язок здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 щорічної допомоги на оздоровлення.
Із пояснень, наданих представником Управління праці та соціального захисту населення від 31.01.2020 року (а.с.73) убачається, що позивачу було відповідно до рішення здійснено перерахунок та вирішено виплатити щорічну допомогу на оздоровлення у сумі 6090 грн та передано документи до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат для проведення виплати. Розрахункові рахунки для проведення виплати в Управлінні відсутні.
Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у поданих до суду першої інстанції поясненнях зазначив, що не є боржником по справі, а всі зобов`язання покладено на Управління (а.с.74).
Доказів того, що рішення суду виконано у повному обсязі, щорічна допомога на оздоровлення не лише нарахована, а і виплачена позивачу, Управління праці та соціального захисту не надало.
Посилання скаржника на те, що він не приймає участі у виплаті коштів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки відповідно до рішення суду саме на Управління покладено зобов`язок не лише нарахувати, а й виплатити нараховану грошову допомогу на оздоровлення.
Отже, рішення суду у повному обсязі дотепер не виконано, а тому позивач має право на  видачу дублікату виконавчого документу у зв`язку з його втратою.
Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду є законною і обґрунтованою, ухвалена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не має.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала  суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 382, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації залишити без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 31 січня 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, встановлені ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий судя:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль М.І.

Повний текст виготовлено: 20 липня 2021 року.