Справа № 306/24/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        13 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:
Судді-доповідача                –        Кожух О.А.,
суддів                         –        Бисаги Т.Ю., Джуги С.Д. 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження, без проведення судового засідання, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Волошин Любов Ярославівна, на рішення Свалявського районного суду від 18 березня 2021 року (головуюча суддя Ганчак Л.Ф.), в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну (збільшення) розміру аліментів

в с т а н о в и в :

В січні 2021 року ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру стягнення аліментів зі зміною способу їх стягнення. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач, згідно рішення Свалявського районного суду від 21.08.2013, є платником аліментів на дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі - по 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що на сьогодні прожитковий мінімум для однієї дитини є більшим, позивач є здоровим, інших дітей на утриманні немає, а тому спроможний сплачувати аліменти у більшому розмірі. Також позивач вказувала, що дитина постійно хворіє, втрачає свідомість, перебуває на постійному обліку у лікаря. Для забезпечення нормального розвитку дитини просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду та до досягнення нею повноліття. Також просила змінити прізвище стягувачки із « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », оскільки після розірвання шлюбу змінила прізвище на дошлюбне. .
Рішенням Свалявського районного суду від 18 березня 2021 року позов задоволено повністю. Змінено розмір аліментів, стягнутих з ОСОБА_1 відповідно до рішення Свалявського районного суду від 21.08.2013 (справа №306/1582/13-ц), та ухвалено стягувати з ОСОБА_1 на користь  ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 12.01.2021, і до досягнення нею повноліття.
Рішенням також вирішено питання судових витрат та допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежів за один місяць.
Суд мотивував рішення про задоволення позову, зокрема, внесенням змін до діючого законодавства, а саме в ч.2 ст. 182 СК України було внесено зміни, відповідно до яких гарантований державою мінімум збільшено до 50 відсотків прожиткового мінімуму.
Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вказавши, що суд першої інстанції не надав належної правової оцінки тому факту, що він офіційно не працевлаштований, на його утриманні перебувають двоє батьків-пенсіонерів, періодично виїжджає за кордон на сезонні роботи. Відповідач у скарзі вказує, що позов підлягає частковому задоволенню та просить апеляційний суд рішення Свалявського районного суду від 18.03.2021 скасувати та прийняти рішення, яким встановити аліменти на дитину ОСОБА_3 , 2010 року народження, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи викладене, розгляд даної справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з відомостей, що містяться в матеріалах справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Свалявського районного суду від 29.05.2013 (справа №306/1304/13-ц) (а.с.6) .
Згідно рішення Свалявського районного суду від 21.08.2013 (справа №306/1582/13-ц) з відповідача стягнуто на користь ОСОБА_6 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ., в розмірі 500,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.06.2013 до досягнення дитиною повноліття, та змінено прізвище ОСОБА_6 , яке носила в шлюбі « ОСОБА_4 » на дошлюбне « ОСОБА_5 » (а.с.7).
З довідки виконкому Полянської сільської ради вбачається, що малолітній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за місцем реєстрації матері в АДРЕСА_1 (а.с.8); сім`я ОСОБА_2 складається з двох чоловік: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 та син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9). 
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789XII (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
Згідно із частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:  стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. 
Відповідно до положень ст. ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі.
Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.. 183, 184 СК України.
У частині першій статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів.
Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями статей 182-184, 192 СК України.
Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_2 просила збільшити розмір аліментів, стягнутих за рішенням суду, та спосіб їх стягнення - з 500 грн до 1/3 частини всіх видів заробітку на дитину щомісячно, посилаючись на погіршення її матеріального стану у зв`язку з додатковими витратами на лікування сина та зміну законодавства щодо мінімального розміру аліментів на одну дитину. Тобто, позивач визначила способом стягнення аліментів - їх присудження у частині від доходу платника аліментів.
Зокрема, позивачкою додано до матеріалів справи медичні висновки щодо стану здоров`я дитини сторін по справі – ОСОБА_7 , з яких вбачається, що останньому діагностовано неспецифічні зміни в печінці (інтоксикація лямбліоз) (а.с.13) та дитина потребує вживання ліків (а.с.11-15). Також позивач зазначає, що її син перебуває на постійному обліку в лікаря.
З огляду на вказане вище, дослідивши докази у справі в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , які спрямовані на захист інтересів дитини та забезпечення одержання ними коштів, необхідних достатніх для забезпечення здоров`я дитини та гармонійного його розвитку.
Доводи апелянта не заслуговують на увагу, оскільки судом визначено стягнення аліментів у частці від доходу відповідача та зазначено необхідність стягнення не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що прямо передбачено законом і такий розмір аліментів судом зменшений бути не може. 
В той же час, при зміні розміру аліментів такий розмір стягується з дня набранням відповідним рішенням суду законної сили, а не з дня пред?явлення позову, як зазначено судом першої інстанції. 
Зважаючи на викладене, через неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції змінити, зазначивши у другому абзаці резолютивної частини рішення замість слів «починаючи з дня звернення до суду, тобто з 12.01.2021, і до досягнення нею повноліття» - «починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття»
Керуючись ст.368, п. 2 ч. 1 ст.374, п.4 ст.376, ст. ст.381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Свалявського районного суду від 18 березня 2021 року – змінити.
У другому абзаці резолютивної частини рішення замість слів «починаючи з дня звернення до суду, тобто з 12.01.2021, і до досягнення нею повноліття» зазначити «починаючи з дня набрання рішенням законної сили, до досягнення дитиною повноліття»
В решті рішення суду залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 13 липня 2021 року.

Суддя-доповідач             

Судді