ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

29 липня 2021 року	  м. Одеса	Справа № 916/3755/20	
Колегія суддів Південно-західного апеляційного господарського суду у складі:
Головуючого судді: Головея В.М.
Суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.,

секретар судового засідання Лінник І.А.,

за участю представників сторін:
від позивача  –  Галькевич О.І., 
від відповідача –  Селіванов С.А., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства «Екстра-Буд»
на рішення Господарського суду Одеської області від 13.04.2021 року  (суддя Петренко Н.Д.)
за позовом Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства
до Приватного підприємства «Екстра-Буд»
про стягнення  496 774,88 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2020 року Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство (далі – позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до ПП «Екстра-Буд» (далі – відповідач) про стягнення заборгованості 496  774,88 грн. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач за договором субпідряду виконав на об`єкті відповідача будівельні роботи, проте відповідач не надавши обґрунтованих заперечень з приводу виконаних позивачем робіт, ухиляється від виконання взятих на себе договірних зобов`язань в частині повної оплати за здійснені позивачем роботи. 
Крім цього,позивач зазначає, що відсутність бюджетного фінансування коштів не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення перед позивачем зобов`язання зі сплати заборгованості за Договором. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 13.04.2021 позов задоволено. 
Рішення мотивовано тим, що позовні вимоги обґрунтовані та доведені. 
Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, ПП «Екстра-Буд»  звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.  
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що акти виконаних робіт №1 за вересень 2017 року на суму 429  390,18 грн. та №6 за грудень 2017 року на суму 436  925,38 грн. містять інші дати аніж ті, що вказані судом першої інстанції в оскарженому рішенні, а акти виконаних робіт №7 за грудень 2017 року на суму 391  750,86 грн. та №8 за грудень 2017 року на суму – 1 973,24 грн. не містять дати. 
Скаржник зазначає, що суд першої інстанції не дослідив докази та не прийняв до уваги, що строк оплати не настав. Так, оплата робіт визначених договором субпідряда здійснюється протягом 10 календарних днів з дати підписання  актів виконаних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, за умови отримання грошових коштів від Департаменту житлового комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Херсонської обласної державної адміністрації. 
Однак, суд першої інстанції безпідставно не дослідив наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт, невірно зазначив реальні дати їх підписання та або взагалі їх відсутність. 
Крім цього, апелянт зазначає, що позивачем не було долучено до матеріалів справи, а судом не досліджено, довідки про вартість виконаних робіт.  Департамент житлового комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Херсонської обласної державної адміністрації не в повній мірі розрахувався з апелянтом за виконанні роботи, щодо будівництва яке здійснював позивач, а отже обов`язок ПП «Екстра-Буд» щодо сплати позивачу вартості виконаних робіт по договору субпідряду ще не настав. Права та інтереси позивача порушені не були, а звернення його до суду було передчасним. 
На думку скаржника, позивач переуступив борг відповідача головному управлінню ДФС в Одеській області та на даний час не є стороною по договору субпідряду від 01.12.2016. 
Також, апелянт вважає, що кожен окремий акт виконаних робіт має свій строк позовної давності, звертаючись до суду з позовною заявою 28.12.2020 геологічне підприємство пропустило строк позовної давності по кожному акту. 
22.06.2021 до суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. Також, позивач вважає, що відсутність бюджетного фінансування на оплату робіт по об`єктам за Договором не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов`язання за Договором.
Крім цього, позивач зазначив, що договір від 21.06.2019 про переведення права вимоги дебіторської заборгованості є нікчемним, у зв`язку з цим, перебіг позовної давності щодо виконання зобов`язань з боку відповідача за договором субпідряду від 01.12.2016 про сплату позивачу заборгованості у розмірі 496  774,88 грн. по актах виконаних робіт – починається з 21.06.2019. Отже строки позовної давності звернення до суду – 3 роки на час подання позову по даній справі позивачем не пропущено. 
29.07.2021 перед початком судового засідання до суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи на іншу дату, для отримання відповіді від  Головного управління ДПС в Одеській області, до представник відповідача, в березні 2021 року,  звернувся з вимогою щодо надання інформації, який на даний час стан виконання договору №1/10/15-32-17-02-09 від 21.06.2019 про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган. 
З`ясувавши думку представників сторін в судовому засіданні 29.07.2021 щодо вищевказаного клопотання, судова колегія відмовила в його задоволенні, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 273 ГПК України,  строк розгляду апеляційної скарги закінчується 02.08.2021, крім цього, матеріали справи містять достатньо доказів та документів для всебічного та повного перегляду рішення господарського суду в апеляційному порядку. 
Представник відповідача в судовому засіданні 29.07.2021 надав пояснення в яких підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд, задовольнити останню,  рішення господарського суду скасувати.
В судовому засіданні 29.07.2021 представник позивача надав пояснення, в яких заперечував прости задоволення апеляційної скарги та просив суд, рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення. 
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не обґрунтована та не підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, 01 грудня 2016 року між Південно-Українською гідрогеологічною експедицією Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства (субпідрядник) та ПП «Екстра-Буд» (генпідрядник) укладено договір субпідряду № 01/12-2016, за умовами якого субпідрядник зобов`язується в порядку та на умовах, визначених в цьому договорі, своїми силами і засобами виконати роботи на об`єкті будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання по об`єкту: «Водопостачання, смт. Комишани Комсомольського району м. Херсона – будівництво» (далі роботи) відповідно до технічного завдання Генпідрядника: договірної ціни; здати в обумовлені строки роботи Генпідряднику, усунути недоліки та взяти участь в оформленні декларації про готовність об`єкта до експлуатації; а Генпідрядник - прийняти і оплатити виконані роботи згідно з умовами даного договору. Роботи виконуються таким чином: 2016 року  - будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання (свердловина 20-469) по об`єкту: «Водопостачання, смт. Комишани Комсомольського району м. Херсона – будівництво»; 2017 рік - будівництво Північно-Комишанського водозабору для питного водопостачання (свердловина №1 і свердловина №2) по об`єкту: «Водопостачання,исмт. Комишани Комсомольського району м. Херсона – будівництво» (п. 1.1. Договору в редакції додаткової угоди від 04.09.2017 року).
Субпідрядник повинен виконати роботи, що передбачені п. 1.1 договору в строк до 30.12.2017 року (п. 2.1. договору).
Прийняття робіт генпідрядник здійснює на підставі акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), які готує субпідрядник та затверджує генпідрядник (п. 7.1 Договору).
Загальна вартість робіт узгоджується сторонами згідно договірної ціни та локального кошторису і складає: роботи, що виконуються в 2016 році - 383 212,09 грн. в т.ч. ПДВ 20 % - 63 868,68 грн.; роботи, що виконуються в 2017 році - 993 955,09 грн. в т.ч. ПДВ 20% 165 659,18 грн. (п. 3.1. Договору в редакції додаткової угоди від 04.09.2017 року). 
Пунктами 3.4. (в редакції додаткової угоди від 04.09.2017) та 3.5. Договору сторони встановили, що генпідрядник перераховує на розрахунковий рахунок субпідрядника: у 2016 році - авансовий платіж у сумі 300 000 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 50 000 грн. після підписання договору; у 2017 році - авансовий платіж у сумі 300 000 грн. у т.ч. ПДВ 20 % - 50 000,00 грн. перед початком робіт. Подальша оплата робіт, визначених п. 1.1. договору здійснюється протягом 10 календарних днів з дня підписання актів приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних робіт (форма № КБ-3) за умови отримання грошових коштів від Департаменту житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Херсонської обласної державної адміністрації.
Пунктом 7.3. договору визначено, що не пізніше 5 робочих днів з дати отримання повідомлення про закінчення виконання робіт генпідрядник зобов`язаний прийняти виконані роботи та підписати акт приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в). З моменту підписання акту приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в), роботи вважаються прийнятими генпідрядником та підлягають розрахунку згідно розділу 3 Договору.
Договір набуває чинності з дати його підписання та закінчує строк дії 30.12.2017 року. Закінчення строку дії не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань, таких як – сплатити кошти чи усунути недоліки, а також не звільняє від відповідальності за невиконання умов цього договору (п. 11.1 Договору).
На виконання Договору субпідряду позивач виконав, а відповідач прийняв будівельні роботи, що підтверджується підписаними між сторонами актами приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) (т.1, а.с. 187-252):
- № 1 за грудень 2016 року на суму 383 212,09 грн. (не підписаний відповідачем,  підписаний позивачем 30.12.2016);
- № 1 за вересень 2017 року на суму 429 390,18 грн. (підписаний сторонами 30.09.2017); 
- № 2 за вересень 2017 року на суму 318 542,75 грн. (02.10.2017 підписаний відповідачем, 30.09.2017 підписаний позивачем);
- № 3 від  за жовтень 2017 року на суму 129 827,05 грн. (підписаний позивачем 31.10.2017 та відповідачем – 21.11.2017);
- № 4 за листопад 2017 року на суму 448 622,58 грн. (підписаний сторонами 30.11.2017); 
- №5  за листопад 2017 року на суму 433 827,31 грн. (підписаний сторонами 30.11.2017); 
- № 6 за грудень 2017 року на суму 436 925,38 грн. (підписаний сторонами 07.12.2017); 
- № 7 за грудень 2017 року на суму 391 750,86 грн. (підписаний сторонами в грудні 2017 року); 
- № 8 за грудень 2017 року на суму -1 973,24 грн. (підписаний сторонами в грудні 2017 року).
Судова колегія встановила, що акт № 1 (форма КБ-2в) за грудень 2016 року на суму 383 212,09 грн. не підписаний відповідачем, однак враховуючи, що матеріали справи не містять доказів, що відповідач відмовився від робіт, які зазначені у вказаному акті, або має зауваження, що вказані роботи  у спірному акті не були виконанні, судова колегія вважає, що хоча відповідач не підписав вказаний акт, проте він погодився із тим, що роботи зазначені в спірному акті були виконані позивачем належним чином. 
Крім цього, судова колегія враховує, що жодних з актів приймання виконаних будівельних робіт не містить будь-яких заперечень або зауважень відповідача. 
Отже, загальна сума виконаних робіт за актами складає 2 972 098,2 грн., однак відповідач оплатив позивачу за виконанні роботи лише 2 475 323,32 грн., що підтверджується виписками з банківського рахунку позивача (т. 1, а.с. 79-89), внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 496  774,88 грн.
Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідно до ст. 882 ЦК України, передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.
Доказів залишку заборгованості відповідач суду не надав. Відтак, судова колегія погоджується з висновком першої інстанції щодо стягнення з відповідача на користь позивача залишку основного боргу у сумі 496  774,88 грн.
Щодо строку позовної давності судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до ст. 257 Цивільного кодексу України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно ст. 261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
З матеріалів справи вбачається, що 21.06.2019 року між Головним управлінням ДФС в Одеській області (контролюючий орган) та Причорноморським державним регіональним геологічним підприємством (платник податків) укладено договір № 1/10/15-32-17-02-09 про переведення права вимоги дебіторської заборгованості платника податків на контролюючий орган, за умовами якого платник податків передає, а контролюючий орган приймає на себе право вимоги дебіторської заборгованості його дебітора – ПП «Екстра-Буд» ( яка підтверджується наступними документами, але не виключно: договір субпідряду № 01/12-2016 від 01.12.2016 року;  додаткова угода № 1 від 04.09.2017 року; претензія дебітору № 124/01 від 11.06.2016 року; акти приймання виконаних будівельних робіт; довідки про вартість виконаних будівельних робіт; картка клієнта ПП «Екстра-Буд».
Платник податків переводить на контролюючий орган своє право вимоги до Дебітора, яке виникло на підставі документів, зазначених у п.п. 1.1, а контролюючий орган одержує право замість платника податків вимагати від Дебітора належного виконання наступного зобов`язання – сплатити суми дебіторської заборгованості у розмірі 494  801,64 грн., строк погашення якої настав, та право вимоги якої платником податків, що має податковий борг, переведено на контролюючий орган, у рахунок погашення податкового боргу платника податків (п.1.2 договору).
Платник податків переводить на контролюючий орган своє право грошової вимоги до дебітора в рахунок погашення податкового боргу в сумі 494  801,64 грн. (п. 2.1 договору).
Відповідно до п. 5.1 договору, цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками (у разі наявності) (п. 5.1 договору).
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2020 року, яка цього ж дня набрала законної сили, у справі № 420/4636/19 за позовом ПП «Екстра-Буд» до Головного управління ДФС в Одеській області, третя особа – Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство, визнано протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо укладання договору № 1/10/15-32/17-02-09 від 21.06.2019 року про переведення права вимоги дебіторської заборгованості.
Отже,  уклавши  21.06.2019 року договір №1/10/15-32-17-02-09 про передачу права вимоги дебіторської заборгованості з ГУ ДФС в Одеській області, Причорноморське державне регіональне геологічне підприємство на певний час втратило право вимоги за договором субпідряду від 01.12.2016 року. Однак, 27.05.2020 року (день ухвалення постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства повернулося право вимоги за договором субпідряду від 01.12.2016 року.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що перебіг строку позовної давності у даній справі у позивача почався  з 27.05.2020 року, оскільки з цієї дати до Причорноморського державного регіонального геологічного підприємства повернулося право вимоги за договором субпідряду від 01.12.2016 року. З позовом у даній справі позивач звернувся до суду 28 грудня 2020 року, в межах загального строку позовної давності встановленого ст. 257 ЦК України. 
Стосовно доводів апеляційної скарги, що суд першої інстанції безпідставно не дослідив наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт, невірно зазначив реальні дати їх підписання та або взагалі їх відсутність, судова колегія зазначає наступне.
Дійсно,  акти виконаних робіт №1 за вересень 2017 року на суму 429  390,18 грн. та №6 за грудень 2017 року на суму 436  925,38 грн. містять інші дати аніж ті, що вказані судом першої інстанції в оскарженому рішенні, а акти виконаних робіт №7 за грудень 2017 року на суму 391  750,86 грн. та №8 за грудень 2017 року на суму – 1 973,24 грн. не містять дати, проте зазначене не спростовує того, що позивач виконав належним чином будівельні роботи, за які відповідач розрахувався частково, у зв`язку з чим за останнім уторилась заборгованість. 
Судова колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що Департамент житлового комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Херсонської обласної державної адміністрації не в повній мірі розрахувався з відповідачем за виконанні роботи, щодо будівництва яке здійснював позивач, а отже обов`язок ПП «Екстра-Буд» щодо сплати позивачу вартості виконаних робіт по договору субпідряду ще не настав, оскільки відповідач до суду не надав належних доказів, в підтвердження зазначеного, що Департамент  не в повній мірі розрахувався з відповідачем за виконанні роботи. 
Колегія суддів вважає помилковими доводи апелянта, що позивач переуступив борг відповідача головному управлінню ДФС в Одеській області та на даний час не є стороною по договору субпідряду від 01.12.2016, оскільки дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо укладання договору № 1/10/15-32/17-02-09 від 21.06.2019 року про переведення права вимоги дебіторської заборгованості в судовому порядку визнано протиправними. 
Отже, наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу – без задоволення.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги необхідно покласти на скаржника відповідно до положень ст.129 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Екстра-Буд» залишити без задоволення, рішення Господарського суду Одеської області від 13.04.2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом строку, який обчислюються відповідно до статті 288 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 30.07.2021.

Головуючий суддя:                                                            Головей В.М.

Судді:                                                                                Разюк Г.П.

                                                                                                    Савицький Я.Ф.