ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 серпня 2021 року
м. Харків
справа №641/544/20
провадження №22/818/4335/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Хорошевського О.М.
суддів: Котелевець А.В., Тичкової О.Ю.,
Учасники справи :
Позивач:  ОСОБА_1 
Відповідач:  ОСОБА_2 
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року, постановлене суддею Колодяжною І.М., 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
встановив:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом в якому просила стягнути аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000 грн. , починаючи з серпня 2014 року і до досягнення дитиною повноліття.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 03 вересня 2015 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/7820/15-ц було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З серпня 2014 року і до цього часу неповнолітній син проживає разом із матір`ю, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. В цій квартирі також обладнана кімната для дитини, щоб він мав здоровий сон, умови для навчання та повноцінного розвитку. На даний час позивачка самостійно сплачує усі витрати, пов`язані з забезпеченням дитини, а саме: придбання для нього необхідних речей, оплачує позашкільні додаткові заняття, відвозить сина на лікування до лікарів, самостійно забезпечує дитину всім необхідним для життя - від їжі до відпочинку та оздоровлення. Мати у повному обсязі сама намагається створити всі необхідні умови для любові і моральної забезпеченості, але у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, значним подорожчанням товарів першої необхідності позивачу складно власноруч матеріально забезпечити гідний розвиток синові. Відповідач матеріальної допомоги на дитину в добровільному порядку не надає, вихованням сина не займається, є працездатним, неофіційно працює, проте отримує значний дохід, оскільки є фізичною особою підприємцем.
Рішенням Комінтернівського районного суду м.Харкова від 26 квітня 2021 року позовні вимоги  ОСОБА_1 задоволено частково . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з 23 січня 2020 року і до повноліття дитини , або зміни матеріального становища сторін. Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави у розмірі 840 грн. 80 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.  Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі , підлягає індексації відповідно до закону.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду змінити в частини розміру аліментів, зменшивши їх до 1500,00 грн. 
Апеляційна скарга вмотивована тим, що його середньо місячний дохід складає 6000-7000 грн., 3000,00 грн аліментів є значною сумою та буде забирати половину його доходу. Також наголошує, що він постійно перераховує на картку позивачки грошові кошти на утримання сина, сплачує дошкільний заклад, купує речі, одяг, іграшки, ліки та інші необхідні речі.
Також, просить вирішити питання розподілу судових витрат, зазначає про витрати на правову допомогу адвоката на загальну суму 11900 грн.
Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Тому суд вважав за можливе стягнути з відповідача 3000,00 грн.
Судова колегія погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.
Розглядом справи встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії  НОМЕР_1  батьками ОСОБА_3 ,  ІНФОРМАЦІЯ_4  є сторони по справі -  ОСОБА_2 та  ОСОБА_1 . 
03.09.2015 року рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 .
З довідки Харківської гімназії № 82 вбачається, що ОСОБА_3 , 29.09.2012 року навчається в 1-Д класі Харківської гімназії № 82 Харківської міської ради Харківської області. 1 вересня 2019/2020 навчального року його батько ОСОБА_2 , один раз відвідав гімназію та познайомився з класним керівником, але батьківські збори та інші шкільні заходи за участю батьків не відвідував. Питаннями виховання та навчання ОСОБА_4 опікується мати.
З листа Харківської гімназії № 82 вбачається, що дитину ОСОБА_3 приводить до школи мати ОСОБА_1 . Дитина навчається на низькому рівні . ОСОБА_1 цікавиться поведінкою і навчанням ОСОБА_4 , але проводячи виховну роботу зі своїм сином щодо навчання і поведінки , зміни майже не відбуваються . ОСОБА_1 відвідує батьківські збори і шкільні заходи. Практичний шкільний психолог виявив у дитини проблеми , щодо готовності до школи та його поведінки . Декілька разів ОСОБА_1 приводила свого сина на індивідуальні заняття з психологом. У ОСОБА_1 були конфліктні ситуації з класним керівником . ОСОБА_2 приходив на початку навчального року в першому класі , знайомився з вчителем. У другому класі відвідував вчителя і дзвонив цікавився поведінкою , навчанням сина , його присутністю на заняттях .
З довідки Комунального некомерційного підприємства «Міська дитяча поліклініка №1» Харківської міської ради вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перебував на обліку в Комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка №1» Харківської міської ради з 06.10.2012р. по 23.02.2013 р. та з 24.02 по теперішній час. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться на диспансерному обліку у лікаря невролога – дитячого з діагнозом: мінімальна мозкова дисфункція, синдром гіперзбудливості, гостра реакція на стрес. Станом здоров`я дитини та забезпеченням її належного догляду опікується мати ОСОБА_1 , рекомендації лікарів виконує в повному обсязі.
Згідно банківських переказів відповідач перераховував аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 : в 2015році -14640 грн.; в 2016 році -28482 грн.; в 2017 році-19448 грн.; в 2018 році 14400 грн.;в 2019 році - 15104 грн.; за чотири місця 2020 року - 6000 грн. на картку ОСОБА_5 . 
Відповідно до довідки Східного управління ГУ ДПС у Харківській області від 29.04.2020 р., згідно з наданими деклараціями про майновий стан та доходи ФОП ОСОБА_2 , діяльність здійснюється з 01.06.1999 р. на загальній системі оподаткування чистий дохід ОСОБА_2 складав: за 2014 р.-20372,84 грн.; за 2015 р.-59835,72 грн.; за 2016 р.-32164,00 грн.; за 2017 р.-115995,21 грн.; за 2018 р.-90477,48 грн.; за 2019 р.-74672,00 грн.
Відповідно до довідки з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 4 квартал 2019 року інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.
Згідно відповіді Головного управління ДПС в Харківській області від 04.11.2020 року наданої на виконання ухвали суду від 29.09.2020 року та 25.02.2021 року фізична особа - підприємець ОСОБА_2 з 01.01.2017 року по теперішній час здійснює підприємницьку діяльність , обсяг його доходу склав за 2017 рік 115995,21 грн., за 2018 рік 90477,48 грн., за 2019 рік - 74672 грн. , за 2020 рік- 165895 грн.
Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ятастатті 7 СК України).
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Відповідно до статей 51 Конституції України, ст.150, 180СК Українибатьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.
Відповідно до положень статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України , за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
У відповідності зі ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
Статтею 182 СК України, передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. 

Пленум Верховного Суду України у п. 17 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснив, що, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Щодо вимог апеляційної скарги про стягнення витрат на правничу допомогу, судова колегія не вбачає підстав для їх задоволення, оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено підстав для розподілу судових витрат не має.

Відповідно до ст. 375 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367,368,375,381,382,383,384 ЦПК України, суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 квітня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                О.М.Хорошевський

Судді:                                                        А.В.Котелевець

О.Ю.Тичкова

Повний текст постанови складено 04.08.2021 року