Справа № 305/2191/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       16 вересня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого судді: Джуги С.Д.,
суддів: Куштана Б.П., Кожух О.А. 
з участю секретаря: Микуляк Є.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Коваленко Олександр Миколайович, на рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2020 року у складі судді Ємчука В.Е., у справі за позовом  ОСОБА_1  до Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, правонаступником якої є Ясінянська селищна рада Рахівського району Закарпатської області, третя особа: відділ у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про визнання право власності на земельну ділянку,-
встановив:
У листопаді 2019 року позивач звернулася в суд із вказаним позовом. 
Позов мотивовано тим, що 14 березня 1995 року, ОСОБА_1 , у відповідності до рішення виконкому Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області, виділено у власність земельну ділянку у розмірі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 1,50 га для ведення особистого підсобного господарства. На підставі вказаного рішення, позивачем було отримано державний акт на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834. Реалізуючи своє право власності, позивач виготовила відповідну технічну документацію на вказану земельну ділянку та звернулась до державного кадастрового реєстратора для реєстрації свого майнового права в державному кадастрі, надалі державний реєстратор відмовив в реєстрації вищезгаданих земельних ділянок, у зв`язку з тим що на території Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області реєстрація запису державного акта на право власності на землю ІІ-ЗК №018834, відсутня. Позивач звернулась в Окружний адміністративний суд Закарпатської області з позовом до Державного кадастрового реєстратора про усунення порушень прав позивача та зобов`язати вчинити певні дії. Ухвалою суду від 21.10.2019 по справі №260/708/19 провадження по справі закрито, як таке що не підпадає під категорію справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. В ухвалі вказано, що фактично даний спір полягає у невизнанні права власності на земельну ділянку належну позивачу. Зважаючи на викладені обставини, позивач вважає що невизнання за нею права власності на земельну ділянку фактично порушує її право власності. Станом на сьогоднішній день, рішення яким було набуто право власності не скасоване та ніким не оспорюється, наявний відповідний документ, який підтверджує право власності, а саме державний акт на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834. Відсутність реєстрації вказаного державного акту, не є підставою не визнання права власності, зважаючи на те, що перший запис у вказаному реєстрі (реєстрація) у вищезазначеній книзі здійснено 04.12.1996, тобто на момент отримання права власності неможливо було зареєструвати державний акт, оскільки не було відповідного реєстру. На підставі наведеного, позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на дві земельні ділянки в розмірі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 1,50 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно з рішенням виконкому Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 14.03.1995 та державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834. Судові витрати стягнути у повному обсязі з відповідача.
Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2020року у задоволенні заявленого позову відмовлено.
На дане рішення ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтування заявленого позову, не дав їм належної правової оцінки та безпідставно відмовив у заявленому позові.
У поясненнях на апеляційну скаргу головне управління Держгеокадастру у Закарпатській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 10 червня 2021 року до участі у справі залучено Ясінянську селищну раду Рахівського району Закарпатської області як правонаступника відповідача Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області. 
Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника апелянта, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відмовляючи в заявленому позові, суд першої інстанції виходив з його безпідставності та необґрунтованості. 
З такими висновками суду першої інстанції, погоджується і апеляційний суд, оскільки вони відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ст. 2 ЦПК України).
Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. 
Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.
Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
З матеріалів справи вбачається, що у заявленому позові позивач ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на дві земельні ділянки в розмірі 0,15 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та 1,50 га для ведення особистого підсобного господарства, згідно з рішенням виконкому Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 14.03.1995 та державним актом на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834, обґрунтовуючи заявлені вимоги наявністю у неї вказаного державного акту, виготовленням технічної документації на вказану земельну ділянку та відмовою державного реєстратора у реєстрації за нею вказаних земельних ділянок. До позовної заяви позивачем долучено копію державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834, копію архівного витягу рішення виконкому Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 14березня 1995року.
З копії державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834 вбачається, що ОСОБА_1 на підставі рішення сесії Чорнотисянської сільської ради та виконкому від 14 березня 1995 року передається у приватну власність земельна ділянка площею 1,65 гектарів в межах згідно з планом для будівництва житлового будинку та ведення підсобного господарства, яка розташована на території Чорнотисянської сільської ради. Цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший предано ОСОБА_1 , другий зберігається у Чорнотисянській сільській раді. Акт зареєстровано в книзі записів державних актів на право власності на землю за №3, виданий 17 травня 1995 року. (а.с.8).
З копії архівного витягу рішення виконкому Чорнотисянської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №3 від 14 березня 1995 року вбачається, що ним передано безоплатно у приватну земельні ділянки ОСОБА_1 , жительці АДРЕСА_1 в розмірі 0,15га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та 1,50 га для ведення особистого підсобного господарства по АДРЕСА_1 . (а.с.9). 
Статтею 22 ЗК України (в редакції чинній на час передачі позивачу земельної ділянки) передбачалось, що право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними  організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється.
Відповідно до ст. 23 ЗК України у вищевказаній редакції право власності або право постійного користування землею  посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається  список цих громадян. Форми державних актів затверджуються Верховною Радою України. (Дію статті 23 зупинено щодо власників земельних ділянок,  визначених статтею 1 Декрету N 15-92 (15-92) від 26.12.92 згідно з Декретом N 15-92 ( 15-92 ) від 26.12.92). 
Декретом КМ України від 26.12.1992 № 15-92 «Про приватизацію земельних ділянок» постановлено сільським, селищним, міським Радам народних депутатів забезпечити передачу протягом 1993 року громадянам України у приватну власність земельних ділянок, наданих їм для ведення особистого підсобного господарства, будівництва і обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва, у межах норм, установлених ЗК України. Установлено, що передача громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок для цілей, вказаних у статті 1 цього Декрету, провадиться один раз, про що обов`язково робиться місцевими Радами народних депутатів відмітка у паспорті або документі, який його замінює. Право приватної власності громадян на земельні ділянки, передані їм для цілей, передбачених статтею 1 цього Декрету, посвідчується відповідною Радою народних депутатів, про що робиться запис у земельно-кадастрових документах, з наступною видачею державного акту на право приватної власності на землю.
Пунктами 1.7.,1.10.,3.1.,3.2.,3.4.,4.1.,4.2. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), затвердженої Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах 15.04.1993 року №28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 квітня 1993 року за №31, яка на момент видачі  позивачу державного акту врегульовувала процедуру його отримання, передбачено, що на земельні ділянки, якими користуються громадяни, підприємства, установи, організації та садівницькі товариства державні акти виготовляються після визначення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) і складання плану земельної ділянки. Технічна документація при складанні державних актів включає: при складанні державних актів на право приватної власності на землю і право постійного користування землею, що видаються
громадянам на земельні ділянки, якими вони користуються: виписку з
рішення місцевої Ради народних депутатів про передачу земельної
ділянки у власність або надання її у користування; абриси обміру
земельної ділянки; план земельної ділянки, складений за
результатами обміру; збірний план землевласників і
землекористувачів; відомість обчислення площ; матеріали погодження
меж земельної ділянки з суміжними власниками землі і
землекористувачами. Технічна документація по складанню державних актів зберігається у відділах земельних ресурсів районних державних
адміністрацій, міських (міст обласного підпорядкування) відділах
земельних ресурсів, управліннях земельних ресурсів Київської і
Севастопольської міських державних адміністрацій. Державні акти на право колективної власності на землю, право приватної власності
на землю, право постійного користування землею видаються
і реєструються тією сільською, селищною, міською, районою Радою
народних депутатів, яка прийняла рішення про передачу земельної
ділянки у власність або надання її у постійне користування. Державні акти на право приватної власності на землю реєструються у Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю
за формою згідно з додатком N 2; 3.4. Книги записів (реєстрації) державних актів і договорів на право тимчасового користування
землею (в тому числі на умовах оренди) ведуться виконавчими
органами відповідних сільських, селищних, міських Рад народних
депутатів (міст обласного підпорядкування), відділами земельних ресурсів
районних державних адміністрацій, управліннями земельних ресурсів Київської і Севастопольської міських державних адміністрацій. Ці книги шнуруються, засвідчуються підписами голови відповідної Ради народних депутатів, інженером-землевпорядником місцевої Ради, скріплюються гербовою печаткою Ради. Другі примірники державних актів і договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), а також книги їх реєстрації зберігаються у вогнетривких шафах у тих органах, що здійснювали їх видачу і реєстрацію.
Таким чином підставою виникнення права власності на земельну ділянку є встановлення землевпорядними  організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання державного акту на право власності на землю, який зареєстрований відповідною сільською радою.
Позивачем до справи не подано жодних відомостей та матеріалів щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості). 
З акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 11 квітня 2019 року за №360-ДК/328/АП/09/01/-19 слідує, що в архіві Відділу у Рахівському районі Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області відсутній примірник державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 018834, виданий Чорнотисянською сільською радою 17.05.1995 громадянці ОСОБА_1 . 
У Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Чорнотисянської сільської ради відсутній запис щодо реєстрації Державного акту на право власності на землю серії ІІ-ЗК №018834 від 17.05.1995, виданого гр. ОСОБА_1 . Крім того, перший запис (реєстрація) в вищезазначеній Книзі здійснено лише 04.12.1996. (а.с.32-34).

У вище вказаному акті перевірки також вказано, що державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ЗК № 018834 від 17.05.1995 р., який був поданий у сканованому вигляді у складі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі наданого на реєстрацію земельної ділянки Державному кадастровому реєстраторові відділу у Рахівському районі, надрукований та виконано в курсиві, в той час, коли відповідно до діючого законодавства у 1995 році державні акти заповнювалися в органах місцевого самоврядування шляхом їх заповнення « від руки», а з техніки наявні були переважно печатні машини. (а.с.24-28) 
На запит головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області про надання копії проколу та рішення Чорнотисянської сільської ради від 14.03.1995 року про передачу у приватну власність земельної ділянки площею 1,65 га ОСОБА_1 архівним відділом Рахівської райдержадміністрації інформовано, що в протоколах сесій, рішеннях, матеріалах до них та протоколах засідань виконавчого комітету Чорнотисянської сільської ради за 1995 рік, переданих на державне зберігання до архівного відділу райдержадміністрації, гр. ОСОБА_1 не виявлено (а.с.29).
Крім того, матеріалами справи встановлено, що при поданні на реєстрацію технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 (Державний акт серії ІІ-ЗК №018834 від 17.05.1995), установлено, що земельна ділянка площею 1,65 га. в частині 14,3322% співпадає/накладається на земельну ділянку з кадастровим номером: 2123687500:03:001:0004, загальною площею 0,2585 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, яка надана в оренду на 49 років гр. ОСОБА_3 , на підставі Договору оренди, укладеного 25.05.2007 між гр. ОСОБА_3 та Головним управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області, що стало однією з підстав для прийняття рішення кадастровим реєстратором відділу у Рахівському районі про відмову у реєстрації позивачу прав на вказану земельну ділянку. 
Таким чином в разі визнання за позивачем ОСОБА_4 права власності на вказані земельні ділянки і задоволення позову, порушуватиметься право третьої особи, ОСОБА_3 на користування земельною ділянкою з кадастровим номером: 2123687500:03:001:0004. Тобто, заявлені позовні вимоги безпосередньо впливають на права і обов`язки ОСОБА_3 .
За загальним правилом ч.1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі в ній співвідповідача. 
Позивач звертаючись з позовом до суду, відповідачем зазначив лише Чорнотисянську сільську раду Рахівського району Закарпатської області.
Однак, протягом судового розгляду в суді першої інстанції, позивач не заявляв клопотання про залучення до участі в справі ОСОБА_3 як співвідповідача, а суд не вправі самостійно залучати до участі в справі іншу особу як співвідповідача, що є окремою безумовною підставою для відмови у позові.
З врахуванням вищенаведеного , суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.
Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має. 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду
Повний текст судового рішення складено 27 вересня 2021 року.
Головуючий: 
Судді: