ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2021 р.           Справа№ 911/2150/18
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Кравчука Г.А.
суддів:            Шаптали  Є.Ю. 
          Коробенка Г.П. 
 
при секретарі судового засідання: Нагулко А.Л.
за участю представників сторін:
від позивача: не з`явився 
від відповідача: не з`явився
розглянувши апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, смт. Чабани, Київська обл.
на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 (повний текст складено 12.07.2019)
у справі №      911/2150/18 (суддя Антонова В.М.)
за позовом Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, смт. Чабани, Київська обл.
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій", с.      Новосілки, Київська обл.
про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та зобов`язання вчинити певні дії, 
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог.
Чабанівська селищна рада Києво-Святошинського району Київської області   (далі - Чабанівська селищна рада, Селищна рада, позивач)   звернулась до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій"  (далі - ТОВ "Валентина і Анатолій", відповідач) з вимогами про: 
- зобов`язання усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, загальною площею - 0,3580 га шляхом знесення побудованих на земельній ділянці спільного користування Чабанівської селищної ради нежитлових приміщень - 98,1 кв. м та паркану по периметру стадіону по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області;
- скасування реєстраційного запису про право власності №1367664 від 15.06.2013 та вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 87151132224, нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м за адресою: вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Сятошинського району Київської області. 
В обґрунтування позовних вимог Чабанівська селищна рада зазначає про порушення її прав на землю з боку відповідача, посилаючись на норми ст. ст. 78, 83, 116, 125, 126, 152, 211, 212 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та ст. ст. 27, 34 Закону України "Про місцеве самоврядування". Позивач вказує, що розміщення спірних споруд на земельній ділянці комунальної форми власності порушує інтереси Чабанівської селищної ради щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою комунального форми власності, на якій вони розміщені на порушення вимог земельного та містобудівного законодавства. 
Колегією суддів апеляційного господарського суду в процесі розгляду апеляційної скарги враховано, що відповідно до Постанови Верховної ради України від 17.07.2020 №807-ІХ про утворення та ліквідацію районів було утворено Фастівський район у складі території Чабанівської селищної територіальної громади. На підставі вищезазначеної постанови 05.11.2020 Чабанівська селищна рада прийняла Рішення № 4 " Про внесення змін до найменування Чабанівської селищної ради", яким змінила назву органу місцевого самоврядування Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, шляхом внесення змін до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на орган місцевого самоврядування Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області. 
З наданої позивачем виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 10.11.2020 вбачається, що було змінено найменування Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на нове найменування - Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області.
За положеннями ст. 52 ГПК України   у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Однак в даному випадку правонаступництво не відбулось, а лише змінено найменування юридичної особи.
Колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Водночас зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у   ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань".
У разі коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов`язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за необхідне врахувати зміну найменування Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області на нове найменування  - Чабанівська селищна рада Фастівського району Київської області.
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду Київської області від 09.07.2020 у справі №911/2150/18 у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог місцевий господарський суд дійшов висновку, що Чабанівською селищною радою належними та допустимими доказами не доведено порушення її прав на земельну ділянку, на якій побудові нежитлові приміщення ТОВ "Валентина і Анатолій", що є підставою для відмови у позові в повному обсязі, в тому числі щодо вимоги про скасування реєстраційного запису про право власності №1367664 від 15.06.2013 та вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 87151132224, нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м за адресою: вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Сятошинського району Київської області, оскільки така позовна вимога є похідною від вимоги про усунення перешкод в користуванні позивачем своїм майном, а саме земельною ділянкою.  
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Чабанівська селищна рада звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, ухваленим за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи; із порушенням норм процесуального права і неправильним застосуванням норм матеріального права. Так, апелянт вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дійшов протиправних висновків щодо ненадання позивачем до справи належних, достатніх та допустимих доказів про порушення відповідачем прав власника на спірну земельну ділянку шляхом побудови нежитлових приміщень з порушенням чинного законодавства. При цьому, судом першої інстанції безпідставно не враховано, що відповідач ухилявся від виконання вимог ухвали суду про надання документів, необхідних для проведення призначеної  у справі судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, а розроблену ТОВ "Геодезист" ситуаційну схему неправомірно вважав неналежним та недопустимим доказом і всупереч приписів ч. 4 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не визнав встановленою обставину невідповідності об`єктів нежитлових приміщень проектно-технічній документації на їх будівництво та їх невідповідність вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва та відхилення від проекту забудови нерухомості. 
Крім того, для підтвердження своїх доводів апелянт надав копію Висновку експерта №1-18/07 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, складений 18.07.2019 судовим експертом ТОВ "Український центр судових експертиз" Лісниченко С.В. (свідоцтво №965 від 24.02.2006, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України). Оскільки вказаний Висновок складено після ухвалення оскаржуваного рішення у даній справі та, відповідно, він є додатковим доказом, який не досліджувався судом першої інстанції, Чабанівська селищна рада заявила клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів та приєднання до матеріалів справи копії зазначеного Висновку.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А. (судді доповідача), суддів Іоннікової І.А. та Чорногуза М.Г. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Чорногуза М.Г. у відпустці.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.08.2019, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Хрипуна О.О. та Іоннікової І.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.08.2019  відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у даній справі та призначено її розгляд на 02.10.2019. 
У судовому засіданні 02.10.2019 оголошено перерву до 07.11.2019.
07.11.2019 у судовому засіданні позивачем заявлене клопотання про призначення комплексної судової експертизи. У зв`язку з чим у судовому засіданні оголошено перерву до 14.11.2019 та зобов`язано сторони визначити питання, які будуть поставлені перед судовими експертами, запропонувати експертну установу, яка зможе провести вказану судову експертизу, визначити сторону, яка сплатить витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, а також зобов`язано позивача у наступне судове засідання забезпечити явку голови Чабанівської селещної ради.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Іоннікової І.А. у відпустці.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Хрипуна О.О.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. у відпустці.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.11.2019, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.11.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу у вищезазначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 28.11.2019.
У судовому засіданні 28.11.2019 судом апеляційної інстанції розгляд справи відкладено на 17.12.2019, про що постановлено відповідну ухвалу від 28.11.2019. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.12.2019 призначено повторний автоматизований розподіл справи, в зв`язку з перебуванням судді Коробенка Г.П.у відпустці.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Козир Т.П. та Чорногуза М.Г. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.12.2019 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу позивача на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у вищезазначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 17.02.2020, відкладено на 17.02.2020 розгляд поданих ТОВ "Валентина і Анатолій"   17.12.2019 заяв   про відвід суддів Коробенка Г.П. та Козир Т.П.
17.02.2020 від представника ТОВ "Валентина і Анатолій" Матвієвського А.О надійшла заява про відвід суддів Козир Т.П. та Чорногуза М.Г.
17.02.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. у відпустці.
Після виходу судді Кравчука Г.А. з відпустки ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.02.2020 розгляд апеляційної скарги Чабанівської селищної ради та заяв ТОВ "Валентина і Анатолій"      про відвід суддів Коробенка Г.П., Козир Т.П. та Чорногуза М.Г. призначено на 02.03.2020.
У судовому засіданні 02.03.2020 суддею Козир Т.П. заявлено самовідвід від розгляду справи №911/2150/18.
Крім того, 02.03.2020 від судді Чорногуза М.Г. надійшла заява про самовідвід від розгляду справи №911/2150/18, яка заявлена з метою уникнення безпідставних звинувачень про упередженість при розгляді даної справи та недопущення у подальшому сумнівів у сторін чи інших осіб щодо неупередженості судді Чорногуза М.Г.
Розглянувши заяви суддів Козир Т.П. та Чорногуза М.Г. про самовідводи від розгляду справи №911/2150/18, апеляційний господарський суд дійшов висновку про їх задоволення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.03.2020 заяви суддів Козир Т.П. та Чорногуза      М.Г. про самовідводи від розгляду справи №911/2150/18 задоволено. Матеріали справи №911/2150/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Скрипки І.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 23.03.2020 прийнято до свого провадження апеляційну скаргу позивача  на рішення Господарського суду Київської області у справі №911/2150/18 у вищезазначеному складі суддів та призначено справу до розгляду на 15.04.2020. 
Судове засідання призначене у цій справі на 15.04.2020 не відбулося, оскільки ухвалою від 07.04.2020 Північній апеляційний господарський суд з метою мінімізації ризиків розповсюдження гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, відповідно до приписів   ст. ст. 124, 129 Конституції, ст. ст. 7, 13, 32, 202, 216, 234 ГПК України визнав за доцільне відкласти розгляд апеляційної скарги Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у даній справі на 20.05.2018, після закінчення строку карантину 24.04.2020, встановленого   постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 (зі змінами).
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Скрипки І.М. у відпустці.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20.05.2020, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Агрикової О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2020 новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради на рішення місцевого господарського суду у даній справі.
У судовому засіданні 20.05.2020 Північним апеляційний господарським судом оголошено перерву до 28.05.2020.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020 у справі №911/2150/18 призначено комплексну судову будівельно-технічну та судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України, апеляційне провадження у даній справі зупинено до отримання експертного висновку.
Супровідним листом від 09.06.2020 справу №911/2150/18 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
09.07.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта Шишова М.А. про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи.
Листом від 13.07.2020 справу 911/2150/18 витребувано з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
13.08.2020 матеріали справи №911/2150/18 повернуто до Північного апеляційного господарського суду.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням суддів Коробенка Г.П. та Агрикової О.В. у відпустці.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.08.2020, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Яковлєв М.Л. та Шаптали Є.Ю.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.08.2020 вищезазначеною колегією суддів апеляційного господарського суду прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18, поновлено провадження у справі №911/2150/18 за апеляційною скаргою Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18, розгляд клопотання експерта №16081/20-41 про надання додаткових матеріалів для проведення експертизи призначено на 15.09.2020 о 09 год 10 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.09.2020 задоволено клопотання експерта КНДІСЕ Шишова М.А. про надання додаткових матеріалів необхідних для проведення експертизи, залучено до проведення експертизи у даній справі інженерів-геодезистів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , матеріали справи скеровано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України для проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, призначеної згідно з ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.05.2020, провадження у справі №911/2105/18 зупинено до отримання судом висновку експерта. 
13.10.2020 через канцелярію Північного апеляційного господарського суду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України надійшло клопотання експерта Шишова М.А. про забезпечення обстеження об`єкту дослідження.
Листом від 15.10.2020 справу 911/2150/18 витребувано з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
05.11.2020 матеріали справи №911/2150/18 повернуто до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 09.11.2020 поновлено провадження у справі №911/2150/18 за апеляційною скаргою Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18, розгляд справи №911/2150/18 призначено на 17.11.2020 о 09 год 30 хв.
17.11.2020 розгляд справи не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. на лікарняному.
Після виходу головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. з лікарняного та з метою призначення дати та часу розгляду апеляційної скарги Чабанівської селищної ради, розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 21.12.2020 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Шаптали Є.Ю. на лікарняному.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2020, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Агрикової О.В. та Яковлєва М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 22.12.2021 новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18, розгляд справи призначено на 14.01.2021 о 14 год 00 хв.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 14.01.2021 у справі №911/2150/18 задоволено клопотання експерта КНДІСЕ Шишова М.А. про забезпечення обстеження об`єкту дослідження, зобов`язано Чабанівську селищну раду забезпечити прибуття та повернення експерта з експертної установи - Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України разом з інженерами-геодезистами, безперешкодний доступ до об`єкту дослідження, а саме до: земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071, 20.11.2020 з 11год 00хв, провадження у даній справі зупинено до отримання судом висновку експерта.  
Супровідним листом від 20.01.2021 справу №911/2150/18 направлено до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.
04.03.2021 до Північного апеляційного господарського суду надійшов висновок експерта від 18.02.2021 № 16081/20-41за результатами проведення земельно-технічної експертизи та матеріали справи №911/2150/18.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 12.03.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2021, справу №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А., суддів Коробенка Г.П. та Яковлєва М.Л.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.03.2021 вказаною колегією суддів поновлено провадження за апеляційною скаргою Чабанівської селищної ради на рішення місцевого господарського суду у даній справі, розгляд справи призначено на 05.04.2021 о 15 год 00хв. 
У зв`язку з тимчасовою непрацездатністю головуючого судді (судді доповідача) у період з 31.03.2021 по 09.04.2021 судове засідання у призначений час не відбулось.
Після закінчення терміну тимчасової непрацездатності головуючого судді (судді доповідача) Кравчука Г.А. ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 12.04.2021 розгляд апеляційної скарги Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №   911/2150/18призначено на 06.05.2021 о 15год.00хв. 
06.05.2021 розгляд справи №      911/2150/18 не відбувся у зв`язку з перебуванням суддів Кравчука Г.А., Коробенка Г.П. у відпустці в період з 06.05.2021 по 07.05.2021 включно, судді Яковлєва М.Л. у відпустці в період з 05.05.2021 по 07.05.2021 включно.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Яковлєва М.Л., який не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.05.2021, справу №      911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Агрикової О.В., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.05.2021 новоутвореною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради на рішення місцевого господарського суду у даній справі, розгляд справи призначено на 17.06.2021 о 15год 20хв. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 14.06.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.06.2021, справу №      911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Разіної Т.І. та Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.06.2021 вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу позивача у цій справі, розгляд справи призначено на 20.07.2021 о 15год 40хв.
20.07.2021 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Валентина і Анатолій" надійшла заява, в якій підтримано заявлений раніше відвід судді Коробенка Г.П. від розгляду справи №      911/2150/18 від 17.12.2019.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 20.07.2021 визнано необґрунтованою заяву ТОВ "Валентина і Анатолій" про відвід судді Коробенка Г.П. від розгляду справи №      911/2150/18.
Матеріали справи №      911/2150/18 передано для здійснення визначення складу судової колегії автоматизованою системою відповідно до положень ст. 32 ГПК України.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2021 заяву ТОВ "Валентина і Анатолій" про відвід судді Коробенка Г.П. у справі №911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кропивної Л.В., суддів Ходаківської І.П., Пашкіної С.А.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 26.07.2021 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Валентина і Анатолій" про відвід судді Коробенка Г.П. від участі у розгляді справи №      911/2150/18.
Справу №      911/2150/18 повернуто колегії суддів у складі: головуючого судді Кравчука Г.А., суддів: Разіної Т.І., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.07.2021 справу призначено до розгляду на 19.08.2021 о 14год 00хв. 
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 призначено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку з перебуванням судді Разіної Т.І., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці.
Згідно з витягом з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2021, справу №      911/2150/18 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючого судді (судді-доповідача) Кравчука Г.А., суддів Шаптали Є.Ю., Коробенка Г.П.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 вказаною колегією суддів прийнято до свого провадження апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №      911/2150/18, враховано, що розгляд справи відбудеться 19.08.2021 о 14год 00хв.
У судовому засіданні 19.08.2021 колегією суддів апеляційного господарського суду у відповідності до вимог ч. ч. 2, 3 ст. 216 ГПК України оголошено перерву до 16.09.2021. 
Позиції учасників справи.
25.09.2019 через відділ документального забезпечення діяльності Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначає, що оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а подана апеляційна скарга такою, що не підлягає задоволенню, оскільки судом першої інстанції досліджено усі обставини справи у їх сукупності та застосовано належним чином норми матеріального та процесуального права.  
Зокрема, відповідач наголошує на тому, що реєстрація 28.09.2011 Інспекцією державно-будівельного контролю в Київській області за № КС 18211048802 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації і проведення  19.06.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області реєстрації права власності відповідача на нежитлові приміщення, про знесення яких заявлено позовні вимоги, підтверджує визнання державою у встановленому законом порядку права власності ТОВ "Валентина і Анатолій" на спірні нежитлові приміщення та законність їх будівництва, а також є належними та допустимими доказами розташування нежитлових приміщень саме на території земельної ділянки, що ним орендується. 
Поданий позивачем з апеляційною скаргою Висновок експерта № 1-18/07, на думку відповідача, не може розглядатися як належний та допустимий доказ, так як складений після ухвалення судового рішення у даній справі, спеціаліст, що проводив експертне дослідження, обраний позивачем одноособово, не попереджений судом про відповідальність, експертне дослідження проведено без відома відповідача, доступу експерту до земельної ділянки відповідач не надавав, що, у свою чергу, свідчить про проведення дослідження без присутності експерта на місці.
Посилаючись на норми ст. ст. 2, 4, 10, 18 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідач вважає, що вимоги про скасування реєстраційного запису про право власності на нерухоме майно та вилучення його з Реєстру за наявності підстав можуть заявлятися до державного реєстратора.         
Явка представників сторін.
Позивач та відповідач участь своїх представників у судовому засіданні 16.09.2021 не забезпечили, про час та місце судового розгляду повідомлені відповідно до ч. 3 ст. 216 ГПК України, що підтверджується розпискою від 19.08.2021 (т.3, а.с. 144).
Будь-яких заяв та клопотань про неможливість з`явитись у судове засідання або про відкладення розгляду справи від представинків позивача та відповідача на час розгляду апеляційної скарги не надійшло.   
За приписами частини першої ст. 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S. A. v. Spain") від 07.07.1989).
Оскільки явка представників сторін в судове засідання не була визнана обов`язковою, а також враховуючи те, що судочинство здійснюється, серед іншого, на засадах рівності та змагальності сторін і учасники судового провадження на власний розсуд користуються наданими ним процесуальними правами, зокрема, правом на участь у судовому засіданні, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про можливість здійснення розгляду апеляційної скарги у даній справі за відсутності представників позивача та відповідача. 
Заявлені у справі клопотання учасників справи та результати їх розгляду.
До апеляційної скарги апелянтом додано клопотання про поновлення процесуального строку для подання доказів від 26.07.2019. В зазначеному клопотанні позивачем порушено питання про поновлення процесуального строку для подання доказів та приєднання до матеріалів справи копії Висновку експерта №1-18/07 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, складеного 18.07.2019 судовим експертом ТОВ "Український центр судових експертиз" Лісниченко С.В. (свідоцтво №965 від 24.02.2006, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України). 
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для надання вказаного Висновку експерта, Чабанівська селищна рада посилається на те, що цей доказ не міг бути поданий до суду першої інстанції у зв`язку з тим, що він складений за зверненням позивача після проголошення рішення у даній справі, оскільки відповідач не подав витребувані судом документи, необхідні для проведення призначеної у справі комплексної судової експертизи, тому позивач вимушений був самостійно звертатись до експертної організації для підтвердження своїх доводів у суді апеляційної інстанції.
Досліджуючи вказані доводи, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила таке. 
Частиною 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Тягар доказування (onus probandi) лежить на сторонах.
Згідно з ч. 2 ст. 80 ГПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. 
Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, при поданні учасником справи доказів, які не були подані до суду першої інстанції, такий учасник справи повинен обґрунтувати, в чому полягає винятковість випадку неподання зазначених доказів до суду першої інстанції у встановлений строк, а також надати відповідні докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від особи, яка їх подає.
У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з`ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об`єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття. До згаданих підстав належить, зокрема, необґрунтоване відхилення судом першої інстанції клопотань сторін про приєднання доказів, поданих в порядку ст. 80 ГПК України, або  витребування судом таких доказів відповідно до приписів ст. 81 ГПК України.  
Позивач порушуючи перед судом апеляційної інстанції клопотання про приєднання до матеріалів справи копії Висновку експерта №1-18/07 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи, складеного 18.07.2019, жодних належних пояснень щодо неможливості надати вказані докази до суду першої інстанції не наводить, а навпаки стверджує, що він звернувся до експерта лише після винесення судом першої інстанції рішення у даній справі не на його користь.
Однак підставою для прийняття апеляційною інстанцією додаткових доказів є докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача.
Пояснення позивача, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, таких причин із зазначенням відповідних доказів не містять. Більше того, пояснення відповідача суперечать основним засадам (принципам) господарського судочинства.
Як убачається із змісту процесуальних документів, ухвалених судом першої інстанції у даній справі, а також враховуючи положення ст. 74 ГПК України позивач мав можливість та зобов`язаний був подати до суду першої інстанції докази на підтвердження свої позовних вимог в порядку, передбаченому нормами ГПК України, проте вказаних дій не вчинив, і доказів об`єктивної неможливості вчинення таких дій до суду апеляційної інстанції не надав. 
Основними засадами судочинства, закріпленими у ст. 129 Конституції України, є, зокрема, законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Принцип законності визначається тим, що суд у своїй діяльності при вирішенні справ повинен додержуватись норм процесуального права.
Відповідно до ст. 124, п. п. 1, 3 ч. 2 ст.   129 Конституції України, ст. ст. 7, 13 ГПК України основними засадами судочинства є рівність всіх учасників судового процесу перед законом та судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів на стадії апеляційного провадження за відсутності визначених    ст. 269 ГПК України підстав для їх прийняття, тобто без наявності належних доказів неможливості їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від заявника, фактично порушує принцип рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом, адже у такому випадку суд створює позивачу більш сприятливі, аніж відповідачу умови в розгляді конкретної справи.
За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для поновлення позивачу строку на подання додаткового доказу на підставі ст. 119 ГПК України, а додана позивачем до клопотання копія Висновку експерта, що надійшла до суду апеляційної інстанції поза межами встановленого законом строку, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 118 ГПК України залишаються без розгляду. 
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції.
Як убачається із матеріалів справи, 28.09.2005 Чабанівською селищною радою прийнято рішенні №207 "Про дозвіл на підготовку матеріалів погодження місця розташування спортивних споруд в с. Новосілки ТОВ "Валентина і Анатолій".
14.12.2005 районною комісією з розміщення підприємств Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області листом за вих. №3130/3083 надано дозвіл на збір технічної документації щодо розташування спортивних споруд в с. Новосілки, вул. Нова, 1-а (біля школи) на земельній ділянці загальною площею 2,0 га (оренда терміном на 25 років).
23.03.2006 Чабанівською селищною радою прийнято рішення №87  "Про надання дозволу ТОВ "Валентина і Анатолій" на складання проекту відводу земельної ділянки під розміщення спортивних споруд на стадіоні в с. Новосілки по вул. Нова-1а".
Чабанівською селищною радою 14.12.2006 прийнято рішення №171 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 2,0 га терміном на 25 років під розміщення спортивних споруд в с. Новосілки  по вул. Нова, 1-а ТОВ "Валентина і Анатолій". Зазначеним рішенням позивачем затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 2,0 га, яка розташована в с. Новосілки, вул. Нова, 1-а; вирішено передати земельну ділянку  в с. Новосілки, вул. Нова, 1-а загальною площею 2,0 га в оренду ТОВ "Валентина і Анатолій" під розміщення спортивних споруд терміном на 25 років; доручено голові селищної ради укласти договір оренди на дану земельну ділянку та встановити орендну плату в розмірі 1 (один) відсоток від нормативної оцінки землі в рік.
19.12.2006 складено акт про встановлення та передачу на зберігання межових знаків земельної ділянки ТОВ "Валентина і Анатолій " під розміщення спортивних споруд в с. Новосілки, вул. Нова, 1-а. 
Розпорядженням виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області №306 від 30 грудня 2006 року, ТОВ "Валентина і Анатолій" було зобов`язано огородити орендовану земельну ділянку із встановленням будиночка для охорони, спорудити роздягальню, туалет, а також облаштувати місце для встановлення сміттєзбірних контейнерів. 
07.02.2007 між Чабанівською селищною радою Києво-Святошинського району Київської області (орендодавець) та ТОВ "Валентина і Анатолій" (орендар) було укладено Договір оренди земельної ділянки (далі - Договір оренди), відповідно до умов п. 1.1 якого орендодавець, у відповідності до Земельного кодексу України згідно з рішенням 8 сесії 5 скликання Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області від 14.12.2006 під №171, надає, а орендар приймає у строкове, платне володіння і користування земельну ділянку, загальною площею 2,0 га (забудовані землі - землі громадського призначення), розташовану в с. Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області, по вул. Нова, під № 1-а. Кадастровий номер земельної ділянки: 3222457401:02:005:0071. Цільове призначення - під розміщення спортивних споруд. Вказана земельна ділянка розташована на території Чабанівської селищної ради, згідно з проектом формування території і встановлення меж селищної Ради, виданого Київським відділенням Інституту землеустрою Української академії аграрних наук. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, згідно витягу Києво-Святошинського районного відділу земельних ресурсів від 15 січня 2007 року, становить - 541400 грн 00 коп.
Термін дії цього договору - 25 років з дня підписання його сторонами, нотаріального посвідчення та державної реєстрації (п. 1.2 Договору оренди).
Невід`ємною частиною цього Договору є план (схема) земельної ділянки, або проект відведення земельної ділянки, акт прийому-передачі (п.6.11 Договору оренди).
07.02.2007 вказаний Договір оренди було посвідчено нотаріально та зареєстровано в Державному реєстрі правочинів за №1902366.
Згідно проекту відведення земельної ділянки з кадастровим номером  3222457401:02:005:0071 (Згідно Кадастрового плану земельної ділянки з кадастровим номером  3222457401:02:005:0071, що складений ДП "Київський інститут землеустрою") зазначена земельна ділянка межує: від А до Б - землі запасу Чабанівської селищної ради; від Б до В - землі загального користування Чабанівської селищної ради (проїзд); від В до Г - землі запасу Чабанівської селищної ради; від Г до А - землі м. Київ.
05.03.2008 Чабанівська селищна рада звернулась до керівництва ТОВ "Валентина і Анатолій" з проханням перенести пам`ятник воїнам радянської армії та облаштувати огорожу навкруги пожежного резервуару (лист № 181 від 05.03.2008).  В зв`язку з відсутністю у ради коштів, дані роботи просила виконати за власний рахунок, крім того зауважила, що в подальшому селищною радою буде розглянуте питання про передачу в оренду під спортивні споруди вищевказану земельну ділянку орієнтовною площею 0,20 га на умовах договору оренди на земельну ділянку площею 2,0 га.
08.02.2010 Комунальним підприємством "Бюро технічної інвентарізації Києво-Святошинської районної ради Київської області" на замовлення ТОВ "Валентина і Анатолій" було виготовлено технічний паспорт на виробничий будинок - нежитлове приміщення, розміщене по вул. Нова, 1-а в с. Новосілки.
29.09.2011 в Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю в Київській області було зареєстровано за №КС18211048802 Декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, а саме нежитлового приміщення: будинок охорони - літ. "А" (площа 41,7 кв.м), побутова будівля - літ. "В" (площа 56,4 кв.м) , тенісний корт - "І" (1944,0 кв.м), доріжка - "ІІ" (площа 3001,0 кв.м), стіна підпірна - "ІІІ" (площа 432,0 кв.м), розташованого за адресою: Київська область, Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Нова, буд. 1а; замовник  - Хуторянська Валентина Федорівна - директор ТОВ "Валентина і Анатолій".
19.06.2013 Реєстраційною службою Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області було видано Свідоцтво про право власності на нерухоме майно №5117908 ТОВ "Валентина і Анатолій" - нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв.м, розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Сятошинський р-н, с. Новосілки, вулиця Нова, будинок 1А.
Того ж дня було проведено державну реєстрацію прав ТОВ "Валентина і Анатолій" на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (реєстраційний запис про право власності: 1367664, рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень індексний номер: 3306138, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 87151132224), що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.
03.08.2018 Чабанівська селищна рада звернулась до ТОВ "Валентина і Анатолій" з листом за №02-20/1310, в якому попереджала  про необхідність звільнення самовільно зайнятої частини земельної ділянки площею 0,3580 га за межами орендованої за Договором оренди земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071 та привести її за рахунок товариства до стану, придатного для використання землі загального користування, у строк до 20.08.2018. Підставою для такого звернення слугувала ситуаційна схема, якою підтверджено факт використання ТОВ "Валентина і Анатолій" вказаної земельної ділянки за відсутності відповідного рішення Чабанівської селищної ради. 
Зі змісту Акта перевірки дотримання земельного законодавства від 13.08.2018, складеного депутатською комісією з питань земельних відносин та охорони навколишнього середовища Чабанівської селищної ради з розгляду земельних спорів, вбачається, що при перевірці дотримання земельного законодавства ТОВ "Валентина і Анатолій " за Договором оренди земельної ділянки від 07.02.2007 встановлено, що належні на праві власності нежитлові будівлі ТОВ "Валентина і Анатолій" знаходяться за межами орендованої земельної ділянки (кадастровий номер 3222457401:02:005:0071), а саме на землі Чабанівської селищної ради. Таких висновків депутатська комісія прийшла на підставі здійснених 12.06.2018 ТОВ "Геодезист" геодезичних робіт та складеної за наслідками їх проведення ситуаційної схеми.
13.08.2018 старшим інспектором з благоустрою Чабанівської селищної ради Савчуком Володимиром Валентиновичем було складено на направлено на поштову адресу ТОВ "Валентина і Анатолій" припис №1, відповідно до якого зазначено, що товариство використовує частину земельної ділянки площею 0,2959 га (для обслуговування будівель), які незаконно побудовані на самовільно зайнятій земельній ділянці без дозволу та рішень Чабанівської селищної ради, що огорожена парканом та обмежує вільний доступ до земельної ділянки загального користування.
Згідно з даним приписом було зобов`язано ТОВ "Валентина і Анатолій" усунути порушення земельного законодавства шляхом припинення користування земельною ділянкою загального користування, звільнити її. Встановлено, що ТОВ "Валентина і Анатолій" порушило ст.ст. 116, 122, 124, 134 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель". Повідомлено товариству про настання адміністративної відповідальності за ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за невиконання вимог припису та про необхідність повідомлення про виконання припису Чабанівську селищну раду до 23.08.2018 або протягом десяти днів з моменту отримання припису. Зазначено, що представник ТОВ "Валентина і Анатолій" від підпису припису відмовився.
Враховуючи, що відповідач здійснив самочинне будівництво всупереч вимог земельного законодавства на земельній ділянці комунальної власності (землі загального користування), не реагує на звернення та приписи та не звільняє земельну ділянку загального користування, позивач звернувся з позовом у даній справі на захист порушеного права територіальної громади селища Чабани Києво-Святошинського району Київської області.  
В процесі розгляду справи в суді першої інстанції для повного та всебічного вирішення спору у даній справі з метою встановлення відповідності фактичного розташування нежилих приміщень відповідача відносно меж орендованої  ним земельної ділянки ухвалою від 13.12.2018 Господарським судом Київської області призначено у справі №911/2150/18 комплексну (судову будівельно-технічну та судову земельно-технічну) експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України (далі - КНДІСЕ).
На вирішення експерта поставлено такі питання: 
а) Яке фактичне розташування нежитлового приміщення будинку охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м; побутової будівлі, літ. "В" площею 56,4 кв.м; тенісного корту "І" площею 1944,0 кв.м; доріжки "ІІ" площею 3001,0 кв.м; стіни підпірної "ІІІ" площею 432,0 кв.м, розташованих за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Нова, буд. 1А, належних ТОВ "Валентина і Анатолій" (код ЄДРПОУ 32903847) на праві власності згідно з свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № 5117908 від 19.06.2013, відносно меж визначених технічною документацією із землеустрою щодо земельної ділянки, кадастровий номер 3222487401:02:005:0071, площею 2,0 га, розташованої в селі Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Нова, 1А, орендованої ТОВ "Валентина і Анатолій" (код ЄДРПОУ 32903847) на підставі договору оренди земельної ділянки від 07.02.2007?
б) Яка фактична межа земельної ділянки, кадастровий номер 3222487401:02:005:0071, розташованої в селі Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Нова, 1А, відносно межі цієї земельної ділянки, яка встановлена згідно з технічною документацією із землеустрою щодо передачі землі в оренду ТОВ "Валентина і Анатолій" (код ЄДРПОУ 32903847)?
в) Яка фактична межа земельної ділянки, кадастровий номер 3222487401:02:005:0071, розташованої в селі Новосілки, Києво-Святошинського району Київської області по вулиці Нова, 1А, відносно її огорожі (стіни, паркану)? Вказати площу та перерахувати об`єкти, які знаходяться в межах фактичної межі цієї земельної ділянки.
г) Чи відповідають об`єкти: нежитлове приміщення будинку охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м; побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м; тенісний корт "І" площею 1944,0 кв.м; доріжка "ІІ" площею 3001,0 кв.м; стіна підпірна "ІІІ" площею 432,0 кв.м, розташовані за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Новосілки, вул. Нова, буд. 1А, проектно-технічній документації на їх будівництво та вимогам нормативно-правових актів у галузі будівництва (ДБН, СНиП, стандартам, технічним умовам тощо)? Якщо не відповідають, то в чому полягають невідповідності, чи є відхилення від проекту забудови об`єктів нерухомості або від вимог будівельних норм і правил істотними, чи порушують такі відхилення та невідповідності права інших осіб і інтереси суспільства, чи суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, чи впливають на міцність і безпечність цих об`єктів? 
Зазначеною ухвалою судом першої інстанції попереджено судового експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст. ст. 384 та 385 Кримінального кодексу України; витрати, пов`язані з проведенням  комплексної судової експертизи, покладено на відповідача, зобов`язано останнього  забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта дослідження, а також належні умови для його роботи; на час проведення судової експертизи провадження у справі зупинено; матеріали справи надіслано до КНДІСЕ. 
31.01.2019 до суду першої інстанції від КНДІСЕ надійшов лист від 29.01.2019 (вх. №2047/19) про погодження строків проведення експертизи, оплату експертизи та направлено клопотання експертів для проведення досліджень по питанням "а", "б", "в" (забезпечити прибуття експерта на місцевість 03.05.2019 о 11:00 год; до дати обстеження надати роз`яснення з питань "а" та "б"; координати поворотних точок (кутів) меж орендованої земельної ділянки; роз`яснення на питання "б" та "в"; погодити залучення інженерів-геодезистів), "г" (надати проектну документацію, розроблену та затверджену у встановленому законодавством порядку на будівництво об`єктів дослідження; містобудівні умови та обмеження на будівництво цих об`єктів; дозвіл (декларації) про початок виконання будівельних робіт, дозвіл на виконання підготовчих робіт на зазначені  в ухвалі від 13.12.2018 об`єкти дослідження; викопіювання з генерального плану с. Новосілки у частині місце розташування об`єктів дослідження; детальний план території кварталу; акти приймання виконаних підрядних робіт на об`єктах дослідження; акти огляду прихованих будівельних робіт, акти проміжного прийняття відповідальних конструкцій на об`єктах досліджень; виконавчі схеми та робочі креслення; загальні журнали будівельних робіт, журнали виконавчих робіт та журнали авторського нагляду на об`єктах дослідження. Разом з вказаними клопотаннями експертною установою надіслано до місцевого господарського суду матеріали справи №911/2150/18.
Ухвалою від 08.02.2019 суд першої інстанції поновив провадження у даній справі, розгляд клопотання судового експерта призначив на 14.03.2019, зобов`язав сторони надати витребувані експертом документи.
Із змісту ухвали Господарського суду Київської області від 14.03.2019 убачається, що листом б/н та дати (вх. №5032/19) відповідач повідомив суд першої інстанції про неможливість надати документи, які витребовуються судовими експертами, у зв`язку із їх незбереженням.
Судом першої інстанції за результатами судового засіданні у даній справі, проведеного 14.03.2019, задоволено клопотання судового експерта, погоджено строки проведення судової експертизи у строк понад 90 днів, зобов`язано відповідача забезпечити прибуття експерта із експертної установи на місцевість для обстеження об`єктів дослідження (земельної ділянки кадастровий номер 3222487401:02:005:0071 та об`єктів нерухомого майна, розташованих на цій ділянці) 03.05.2019 об 11:00 год, безперешкодний доступ до об`єктів дослідження, присутність користувача земельної ділянки, належні умови праці та проведення експертів до експертної установи, провадження у справі №911/2150/18 на час проведення судової експертизи зупинено, матеріали справи надіслано на адресу КНДІСЕ.
06.05.2019 до суду першої інстанції від ТОВ "Валентина і Анатолій" надійшла заява, в якій останній просить застосувати наслідки спливу позовної давності, передбачені ч. 4 ст. 267 ЦК України, та відмовити у позові Чабанівської селищної ради до ТОВ "Валентина і Анатолій" повністю, оскільки право власності на нерухоме майно зареєстровано відповідачем 19.06.2013, а позивач звернувся із позовом у даній справі лише у листопаді 2018 року.
20.05.2019 до суду першої інстанції від КНДІСЕ надійшло повідомлення №1812/19-41/1813/19-44 від 14.05.2019 про неможливість надання висновку комплексної земельно-технічної та будівельної-технічної експертизи у даній справі. Дане повідомлення мотивоване тим, що при ознайомленні з ухвалою суду першої інстанції від 13.12.2018 та дослідженні наявних у справі матеріалів експертами встановлено, що питання поставлені на вирішення експертизи є не досить зрозумілі і для проведення досліджень недостатньо відомостей та матеріалів, у зв`язку з чим листом КНДІСЕ від 29.01.2019 №1812/19-41/1813/19-44 направлені клопотання експертів до Господарського суду Київської області щодо роз`яснення питань, викладених в ухвалі суду від 13.12.2018, погодження залучення інженерів-геодезистів для проведення камеральних топографо-геодезичних робіт та надання необхідних документів. Повторно надіслані судом першої інстанції матеріали справи свідчать про часткове задоволення клопотання експертів. Отже, у зв`язку з незадоволенням клопотання експертів, на підставі ст. 69 ГПК України, п. п. 1.14, 4.11 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.12.1998 №53/5 (в редакції наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2019 №563/5), судові експерти повідомили про неможливість надання висновку.
Рішення суду першої інстанції у даній справі ухвалено на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
В процесі апеляційного провадження ухвалою від 28.05.2020 судом апеляційної інстанції частково задоволено клопотання позивача про проведення експертизи, призначено у справі комплексну судову будівельно-технічну та судову земельно-технічну експертизу, проведення якої доручено КНДІСЕ, на вирішення експерта поставлено такі питання: 
а) Чи виходять за межі земельної ділянки кадастровий номер 3222457401:02:005:0071, що розташована за адресою: Київська область , Києво-Святошинський район , с. Новосілки, вул. Нова, 1-А , побудовані і належні на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Валентина та Анатолій" нежитлові приміщення площею 98,1 кв.м, а саме: будинок охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м; побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м та стіна підпірна "ІІІ" площею 432,0 кв.м?
б) Якщо так, то вказати розміри, площу та конфігурацію земельної ділянки, що перебуває в спільному користуванні Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області, та яку повністю або частково займають нежитлові приміщення площею 98,1 кв.м, а саме: будинок охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м; побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м та стіна підпірна "ІІІ" площею 432,0 кв.м.
Судом апеляційної інстанції у вказаній ухвалі попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України за дачу завідомо неправдивого висновку або за відмову від виконання покладених на нього обов`язків; витрати за проведення комплексної судової експертизи покладено на позивача; зобов`язано відповідача   забезпечити прибуття експерта, безперешкодний доступ до об`єкта дослідження, а також належні умови для його роботи; провадження у справі зупинено; надіслано матеріали справи до КНДІСЕ. 
Згідно з Висновком експерта від 18.02.2021 №16081/20-41 за результатами проведення земельно-технічної експертизи (далі - Висновок експерта №16081/20-41), який надійшов до Північного апеляційного господарського суду 04.03.2021 разом з матеріалами справи №911/2150/18, (з урахуванням перефразованих питань у зв`язку з припиненням існування земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071):
а) За межі земельної ділянки кадастровий номер 3222457401:02:005:0071, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Нова, 1-А, повністю виходили побудовані і належні на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Валентина та Анатолій" побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м (у Додатках 1 та 2 позначена жовтим кольором) та стіна підпірна "ІІІ" площею 432,0 кв.м (у Додатках 1 та 2 позначена зеленим кольором).
б) До меж земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071 частково входив будинок охорони, літ. "А", що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій". Площа земельної ділянки під частиною цієї будівлі, що потрапляла до меж земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071, становить 0,0004 га (або 4 м.кв.), у Додатках 1 та 2 площа накладення позначена червоним кольором. Координати земельної ділянки під частиною будинку охорони літ. "А", що частково накладається на межі земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071 вказані нижче у Таблиці 2. У Додатках  1 та 2 частина цієї ділянки позначена червоним кольором.
Предметом спору у цій справі є вимога про зобов`язання відповідача усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження майном, а саме земельною ділянкою комунальної власності спільного користування, площею 0,3580 га, шляхом знесення побудованих на ній нежитлових приміщень, площею 98,1 кв.м, та паркану по периметру стадіону по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, а також скасування реєстраційного запису на право власності №1367664 від 15.06.2013 та вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 87151132224, на нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м за адресою: вул. Нова, 1-а в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Відповідно до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. 
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч.2 ст. 376 ЦК України).
Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно (ч.3 ст. 376 ЦК України).
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (ч.4 ст. 376 ЦК України).
На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (ч.5 ст. 376 ЦК України).
Особа, яка здійснила самочинне будівництво, має право на відшкодування витрат на будівництво, якщо право власності на нерухоме майно визнано за власником (користувачем) земельної ділянки, на якій воно розміщене (ч.6 ст. 376 ЦК України).
Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ч. 1 ст. 373 ЦК України). Елементом особливої правової охорони землі є норма ч. 2 ст. 14 Конституції України про те, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону; право власності на землю гарантується Конституцією України (ч. 2 ст. 373 ЦК України).
Власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення (ч. 4 ст. 373 ЦК України). Цільове призначення земель України покладено законодавцем в основу розмежування правових режимів окремих категорій земель (розділ ІІ "Землі України" Земельного кодексу України), при цьому такі режими характеризуються високим рівнем імперативності, відносно свободи розсуду власника щодо використання ним своєї земельної ділянки.
Так само є нормативно регламентованим право власника на забудову земельної ділянки, яке здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням (ч. 3 ст. 375 ЦК України). Відповідно до змісту ч. 4 ст. 375 ЦК України у разі, коли власник здійснює на його земельній ділянці самочинну забудову, її правові наслідки встановлюються ст. 376 ЦК України.
Щодо змісту прав орендаря земельної ділянки, то приписами ст. 25 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що орендар має право, зокрема, самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди землі; за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому законодавством порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження. При цьому орендар зобов`язаний виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення.
Зазначене відповідає ч. 1 ст. 628 ЦК України, яка передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За положеннями ст. 9 Закону України "Про архітектурну діяльність" будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, норм і правил у порядку, визначеному Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".
Частинами  4, 5 ст. 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації. Проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Зі змісту ч. 1 ст. 376 ЦК України слідує, що самочинним будівництвом є      будівництво за наявності      одного з елементів:
- будівництво на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети;
- будівництво без належного дозволу, тобто без дозволу на виконання будівельних робіт та дозволу на будівництво (до 12.03.2011 - дня втрати чинності Законом України "Про планування і забудову територій") або без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які належать до I - III категорій складності, чи дозволу на виконання будівельних робіт щодо об`єктів будівництва, які належать до IV і V категорій складності (з 12.03.2011 - дня набрання чинності Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності");
- будівництво без належно затвердженого проекту, тобто без архітектурного проекту на будівництво, розробленого, погодженого і затвердженого в порядку, передбаченому Законом України "Про архітектурну діяльність" (а до 12.03.2011 також Законом України "Про планування і забудову територій");
- будівництво з істотними порушеннями будівельних норм і правил, тобто зведення об`єкту нерухомості з суттєвим відхиленням від установлених державних будівельних норм, регіональних і місцевих правил забудови. 
Наявність хоча б одного з перерахованих ознак є підставою для визнання спірного об`єкта самовільним будівництвом і тягне правові наслідки, передбачені ч. 2 ст. 376 ЦК України, які полягають в тому, що особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Відповідно знесення самовільної будови не тягне позбавлення права власності на нього.
У даній справі спірними об`єктами, щодо яких позивачем ставиться питання про визнання їх самочинним будівництвом і відповідно знесенням в примусовому порядку, є нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м, а саме: будинок охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м та побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м, а також паркан по периметру стадіону по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Фастівського району Київської області, що побудовані і належать відповідачу на праві власності.
Підставою заявлених позовних вимог позивач зазначає те, що дані об`єкти збудовані відповідачем поза межами наданої йому в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071, тобто  на земельній ділянці, яка останньому у встановленому законом порядку для такого будівництва не надавалась. 
З метою встановлення обставин щодо відповідності чи невідповідності вказаних об`єктів встановленим законодавством ознакам самочинності, які є істотними для правильного вирішення цього спору, судом апеляційної інстанції ухвалою від 28.05.2020 у даній справі призначена судова експертиза, проведення якої доручено експертам КНДІСЕ.
Надаючи оцінку складеному за результатами проведеної земельно-технічної експертизи Висновку експерта №16081/20-41, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що ним підтверджується обставини, що:
- побудована і належна на праві власності відповідачу побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв. м (у Додатках 1 та 2 до Висновку експерта №16081/20-41 позначена жовтим кольором) та стіна підпірна "ІІІ" площею 432,0 кв.м (у Додатках 1 та 2 до Висновку експерта №16081/20-41 позначена зеленим кольором) повністю виходила за межі земельної ділянки кадастровий номер 3222457401:02:005:0071, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Новосілки, вул. Нова, 1-А;
- будинок охорони, літ. "А", що належить відповідачу на праві власності, частково входить до меж земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071,  площа земельної ділянки під частиною цієї будівлі, що потрапляла до меж земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071, становить 0,0004 га або 4 кв. м ( у Додатках 1 та 2 до Висновку експерта №16081/20-41 площа накладення позначена червоним кольором. Координати земельної ділянки під частиною будинку охорони літ. "А", що частково накладається на межі земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071 вказані у Таблиці 2 самого Висновку).  
Отже, із наведеного убачається, що належні на праві власності ТОВ "Валентина і Анатолій" побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м, повністю та будинок охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м, частково побудовані за межами наданої йому в оренду земельної ділянки з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071. 
Матеріали справи не містять доказів передачі у власність чи користування ТОВ "Валентина і Анатолій" земельної ділянки, на якій розміщенні спірні нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м у відповідних частинах (будинок охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м частково та побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м, повністю), з метою здійснення будівництва зазначених об`єктів нерухомості.
Розпорядження виконавчого комітету Чабанівської селищної ради Києво-Святошинського району Київської області №306 від 30 грудня 2006 року, яким було зобов`язано відповідача огородити орендовану земельну ділянку із встановленням будиночка для охорони, спорудити роздягальню, туалет, а також облаштувати місце для встановлення сміттєзбірних контейнерів не є таким рішенням, оскільки передбачає вчинення відповідачем певних дій, зокрема і щодо будівництва нежитлових будівель і споруд, в межах орендованої земельної ділянки.
Наявне в матеріалах справи  звернення Чабанівської селищної ради від 05.03.2008  за №181до керівництва ТОВ "Валентина і Анатолій"  з проханням перенести пам`ятник воїнам радянської армії та облаштувати огорожу навкруги пожежного резервуару, виконати вказані роботи за власні кошти відповідача, із застереженням, що в подальшому селищною радою буде розглянуте питання про передачу в оренду під спортивні споруди вищевказаної земельної ділянки орієнтовною площею 0,20 га на умовах договору оренди на земельну ділянку площею 2,0 га, колегія суддів апеляційного господарського суду розцінює як наміри позивача, які не реалізовані у порядку, встановленому чинним законодавством. Отже, посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог на вказаний лист позивача є безпідставними.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.
Отже, єдиною підставою для набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності, є рішення органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених ЗК України.
Частиною 1 статті 375 ЦК України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.
Досліджуючи Висновок експерта №16081/20-41 у сукупності з Проектом відведення земельної ділянки з кадастровим номером  3222457401:02:005:0071 (Кадастровим планом земельної ділянки з кадастровим номером  3222457401:02:005:0071, що складений ДП "Київський інститут землеустрою") та іншими матеріалами справи, колегія суддів апеляційного господарського суду доходить висновку, що спірні нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м, а саме: будинок охорони, літ. "А" площею 41,7 кв.м, частково та побутова будівля, літ. "В" площею 56,4 кв.м, повністю розміщені на земельній ділянці запасу, яка перебуває у комунальній власності Чабанівської селищної ради, є самочинним будівництвом, оскільки відповідні об`єкти забудови здійснені на земельній ділянці, яка не була відведена позивачу для цих цілей,   рішення щодо передачі у власність або користування цієї земельної ділянки ТОВ "Валентина і Анатолій" позивачем не приймалося. 
При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує, що будинок охорони літ. "А" площею 41,7 кв.м, який лише частково входить до меж орендованої земельної ділянки (площа накладення становить 0,0004га або 4 кв. м),  є одним цілим об`єктом.
Не ґрунтується на нормах чинного законодавства твердження відповідача  у відзиві на апеляційну скаргу про те, що реєстрація 28.09.2011 Інспекцією державно-будівельного контролю в Київській області за № КС 18211048802 Декларації про готовність об`єкта до експлуатації і проведення  19.06.2013 державним реєстратором Реєстраційної служби Києво-Святошинського районного управління юстиції Київської області реєстрації права власності відповідача на нежитлові приміщення, про знесення яких заявлено позовні вимоги, підтверджують визнання державою у встановленому законом порядку права власності ТОВ "Валентина і Анатолій" на спірні нежитлові приміщення та законність їх будівництва, а також є належними та допустимими доказами розташування нежитлових приміщень саме на території земельної ділянки, що ним орендується.
Так, відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
За ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (ст. 331 ЦК України).
Стаття 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" передбачає, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Із офіційним визнанням державою права власності пов`язується можливість матеріального об`єкта (майна) перебувати в цивільному обороті та судового захисту права власності на нього. 
Отже, законодавець визначив, що до інших правових наслідків, окрім офіційного визнання і підтвердження державою відповідних юридичних фактів, встановлюючи презумпцію правильності зареєстрованих відомостей з реєстру для третіх осіб, застосування норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" не призводить. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, а самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.
Таким чином, системний аналіз наведених положень законодавчих актів дозволяє стверджувати, що державна реєстрація визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення права власності.
При цьому формулювання положень ст. 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.
Тож реєстрація права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, у силу наведених вище положень законодавства та приписів ч. 2 ст. 376 ЦК України не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного, з метою застосування, зокрема, положень частини четвертої цієї статті.
Подібна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07.04.2020 у справі №916/2791/13.
У даній справі суд першої інстанції не застосував зазначеної правової позиції Верховного Суду та дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позову в частині вимог позивача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом знесення побудованих на ній  нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв. м  з огляду на те, що спірні об`єкти нерухомості були прийняті до експлуатації на підставі Декларації про готовність їх до експлуатації, в якій в якості документа, що посвідчує право власності (користування) земельною ділянкою, на якій було здійснено будівництво, вказано Договір оренди земельної ділянки від 20.02.2007 № 506, укладений з Чабанівською селищною радою. Оскільки вказана Декларація є чинною, суд першої інстанції оцінив її як належний доказ, що підтверджує проведення будівництва, зокрема і вказаних спірних об`єктів, на підставі відповідних проектів і дозволів, на відведеній для цієї мети земельній ділянці і без порушення будівельних норм і правил, що виключає визнання зазначеної забудови самочинним будівництвом.
Отже, місцевий господарський суд не врахував, що наявність документа про завершення будівництва спірних об`єктів нерухомості та здійснення на його підставі реєстрації права власності на них при відсутності рішення повноважного органу щодо передачі у власність чи користування земельної ділянки, на якій здійснено відповідні забудови, не змінює режиму таких об`єктів як самочинного будівництва та не виключає застосування правових наслідків щодо такого будівництва.  
Таким чином, оскільки спірні нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м, що знаходяться на земельній ділянці комунальної власності Чабанівської селищної ради, яка не виділена у встановленому законом порядку  відповідачу під таке будівництво, є самочинним будівництвом, то у останнього не виникло право власності на зазначені об`єкти, оскільки державна реєстрація права власності на нерухоме майно є одним з юридичних фактів у юридичному складі, необхідному для виникнення права власності, і самостійного значення щодо підстав виникнення права власності не має.  
Проведення державної реєстрація нерухомого майна визначає лише момент, після якого виникає право власності, за наявності інших юридичних фактів, передбачених законом як необхідних для виникнення такого права.
Положення норми ст. 376 ЦК України виключають можливість існування інших способів легітимізації самочинного будівництва та набуття права власності на таке нерухоме майно, ніж ті, що встановлені цією статтею.
Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.
Однак, у матеріалах даної справи відсутні докази того, що ТОВ  "Валентина і Анатолій" легітимізувало зазначені  спірні об`єкти самовільного будівництва у порядку, встановленому ч. 3 ст. 376 ЦК України. 
Законодавче визначення  правових наслідків самовільного будівництва ґрунтується на пріоритеті захисту прав власника земельної ділянки над інтересами третьої особи, яка бажає побудувати який-небудь об`єкт на цій ділянці.
Дана позиція відображена в ч.4 ст.376 ЦК України, згідно з якою, якщо власник земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за його рахунок.
У справі, що розглядається, власником земельної ділянки, на якій здійснено самовільне будівництво, є позивач - Чабанівська селищна рада, якою не відводилась земельна ділянка під будівництво, тобто не давалась згода на її забудову, що з урахуванням висунутої позовної вимоги про знесення самовільної  забудови свідчить про незгоду позивача визнати право власності на об`єкти самочинного будівництва за особою, яка здійснила дане будівництво на його земельній ділянці, що належить до комунальної власності. Дана обставина є підставою для застосування правових наслідків, передбачених ч. 4 ст. 376 ЦК України, що полягають у знесенні самовільно збудованих нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв.м.
Таким чином, виходячи з приписів ч. 4 ст. 376 ЦК України, відсутність письмової згоди власника на забудову земельної ділянки, що обов`язково має бути, оформлене в даному випадку рішенням Чабанівської селищної ради про відведення земельної ділянки під будівництво конкретних об`єктів, поряд з заявленою власником вимогою усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованих нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв.м, є достатньою підставою для прийняття судом рішення про застосування наслідків, передбачених ч. 4 ст. 376 ЦК України, щодо знесення спірного нерухомого майна такою особою або за її рахунок.
При цьому, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з висновком суду першої інстанції, викладеним в оскаржуваному рішенні, щодо необхідності застосування до спірних правовідносин сторін у даній справі положень ч. 7 ст. 376 ЦК України, оскільки за змістом цієї норми її застосування можливе виключно за умови здійснення особою будівництва на земельній ділянці, відведеній для цієї мети, однак з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, чи істотного порушення будівельних норм і правил, тоді як в цій справі суд апеляційної інстанції достовірно встановив відсутність прийняття Чабанівською селищною радою рішення про надання у власність чи користування ТОВ "Валентина і Анатолій" спірної земельної ділянки, на якій відповідачем побудоване спірне нерухоме майно.
За змістом ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою і відшкодування завданих збитків.
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав (п. "б" ч. 3 ст. 152 ЗК України).
Статтею 212 ЗК України передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.
У розумінні норм ст. 391 ЦК України право власності може бути порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом.
При цьому підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання такого позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 924/1220/17.
З огляду на викладене, умовами для задоволення негаторного позову є сукупність таких обставин: майно знаходиться у власника або титульного володільця; інша особа заважає користуванню, розпорядженню цим майном; для створення таких перешкод немає правомірних підстав (припису закону, рішення чи розпорядження власника, договору між власником та іншою особою тощо); у позові має бути чітко та конкретно визначено дії, які повинен здійснити відповідач щодо усунення порушень права власника (володільця).
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 926/3881/1
Враховуючи специфіку речей в обороті, володіння нерухомими речами як складової повноважень власника (ч. 1 ст. 317 ЦК України) підтверджується, зокрема, фактом державної реєстрації права власності на це майно у встановленому законом порядку (принцип реєстраційного підтвердження володіння). Зазначений висновок випливає з положень ч. 4 ст. 334 ЦК України, оскільки особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі правомочності власника, в тому числі і право володіння.   
Як убачається із матеріалів даної справи, на час звернення з даним позовом до суду першої інстанції передана в користування відповідачу за Договором оренди земельна ділянка з кадастровим номером 3222457401:02:005:0071, за межами якої останнім самочинно збудовані спірні об`єкти нерухомого майна загальною площею 98,1 кв. м, межує з землями комунальної власності Чабанівської селищної ради, тобто  саме позивач мав всі повноваження власника, визначенні в ч. 1 ст. 317 ЦК України, зокрема й право володіння.   
З огляду на викладене, оскільки земельна ділянка, на якій перебувають спірні нерухомі приміщення загальною площею 98.1 кв. м, належить до комунальної власності Чабанівської селищної ради, рішення щодо передачі у власність чи користування цієї земельної ділянки відповідачу не приймалося, проведення реєстрації Декларації про готовність об`єкта до експлуатації за №КС 18211048802 та права власності відповідача на спірні нежитлові приміщення не має самостійного значення для визнання права власності на ці об`єкти нерухомого майна та не змінює правовий режим такого будівництва, розташоване на ній нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м, є самочинно збудованими об`єктами, наявність яких на цій земельній ділянці порушує права позивача на володіння і розпорядження цією земельною ділянкою. Отже, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що позовні вимоги Чабанівської селищної ради щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом знесення самочинно побудованих на ній відповідачем нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв. м по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, є обґрунтованими.   
Як убачається з матеріалів справи, під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції ТОВ "Валентина і Анатолій" подано заяву про застосування позовної давності, в якій просило з посиланням на приписи ч. 4 ст. 267 ЦК України відмовити у задоволенні заявленого позивачем позову повністю, оскільки, на його думку, позивач звернувся до суду за захистом порушених прав після спливу позовної давності, так як право власності на спірні об`єкти нерухомого майна зареєстровані за відповідачем 19.06.2013, а позов подано в листопаді 2018 року. 
Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). 
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (ст. 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Приписи про застосування позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 653/1096/16-ц, у постанові Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №648/533/16-ц.
З огляду на зазначене, приймаючи до уваги, що позивачем у даній справі заявлено негаторний позов, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що підстави для задоволення заяви відповідача про застосування позовної давності відсутні. 
Таким чином, враховуючи обґрунтованість позовних вимог Чабанівської селищної ради щодо усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом знесення самочинно побудованих на ній відповідачем нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв. м по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Святошинського району Київської області, та відсутності підстав для застосування позовної давності,  колегія суддів апеляційного господарського суду вважає ці вимоги такими, що підлягають задоволенню, а оскаржуване рішення в цій частині скасуванню, з винесенням нового про часткове задоволення позову Чабанівської селищної ради.
В решті позовної вимоги про усунення перешкод у користуванні земельної ділянкою комунальної власності Чабанівської селищної ради, апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для її задоволення, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами зведення відповідачем паркану по периметру стадіону та виникнення у останнього права власності на нього, документального підтвердження розміру, точного місцеположення цього паркану  та його конфігурації з підтвердженням знаходження його за межами орендованої земельної ділянки, даних фактичної площі земельної ділянки комунальної власності, на якій розміщені об`єкти рухомого та нерухомого майна, виду цільового призначення спірної земельної ділянки комунальної власності. В апеляційній скарзі позивачем вказаних висновків суду першої інстанції не спростовано, тому колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги в цій частині. 
Стосовно позовної вимоги про скасування реєстраційного запису про право власності №1367664 від 15.06.2013 та вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 87151132224, нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м за адресою: вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Сятошинського району Київської області, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає таке.  
За змістом п. 1 ч. 1 ст. 2   Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до ст. 11 зазначеного Закону   державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
У ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   (у редакції, чинній до 16.01.2020, яка діяла на час прийняття оскаржених рішень та записів про державну реєстрацію прав та їх обтяжень) було унормовано порядок внесення записів до Державного реєстру прав, змін до них та їх скасування.
Зокрема, за змістом зазначеної норми у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37   цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 01.01.2013, або скасування записів про державну реєстрацію прав, інформація про які відсутня в Державному реєстрі прав, запис про державну реєстрацію прав вноситься до Державного реєстру прав та скасовується.
Однак згідно із   Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо протидії рейдерству", який набрав чинності з 16.01.2020,   ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   викладено у новій редакції.
Так, відповідно до п. п. 1, 2, 3 ч. 3 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"(у редакції, чинній із 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню.   У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення   чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37   цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав,   державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37   цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього   Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Отже у розумінні положень наведеної норми у чинній редакції (яка діє на час ухвалення судом апеляційної інстанції даної постанови), на відміну від положень ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"   у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, наразі способами судового захисту порушених прав та інтересів особи є судове рішення про скасування рішення державного реєстратора щодо державної реєстрації прав; судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; судове рішення про скасування державної реєстрації прав.
При цьому з метою ефективного захисту порушених прав законодавець уточнив, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Викладене свідчить, що з 16.01.2020, тобто на час ухвалення даної постанови, такого способу захисту порушених речових прав як скасування запису про проведену державну реєстрацію права закон не передбачає, а навпаки визначає, що такі відомості не підлягають скасуванню або вилученню. Поряд з цим, ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав можливе лише з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).
Як вже зазначалося, позивачем заявлено вимогу про скасування реєстраційного запису про право власності на об`єкти нерухомого майна (нежитлові приміщення) та вилучення його з Державного реєстру речових прав.  
Зважаючи на те, що з 16.01.2020 і на час ухвалення даної постанови матеріально-правове регулювання спірних реєстраційних відносин істотно змінилося, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає про наявність достатніх підстав вважати, що за таких обставин обраний спосіб захисту, визначений у позовній заяві, в практичному аспекті не може   забезпечити і гарантувати позивачеві, який вважає себе власником земельної ділянки, на якій самочинно збудовані спірні нежитлові приміщення, відновлення порушеного права, а отже неспроможний надати йому ефективний захист його прав. 
Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові.
Отже, позовні вимоги Чабанівської селищної ради про скасування реєстраційного запису про право власності №1367664 від 15.06.2013 та вилучення його з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 87151132224, нежитлові приміщення загальною площею 98,1 кв. м за адресою: вул. Нова, 1-А в с. Новосілки Києво-Сятошинського району Київської області, не підлягає задоволенню, оскільки позивач просив застосувати неналежний спосіб захисту. Тому, колегія суддів апеляційного господарського суду не перевіряє доводи сторін стосовно заявленої позовної вимоги, наявності чи відсутності у позивача власного суб`єктивного матеріального права та факту його порушення, не підтверджує і не спростовує доводів позивача, оскільки відповідний аналіз має бути зроблений у мотивувальній частині судового рішення в разі звернення позивача до суду щодо застосування належного способу захисту. З цих же підстав суд апеляційної інстанції не вбачає необхідності надавати оцінку іншим аргументам апеляційної скарги із зазначеного питання.     
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303-А, п.29).
За таких обставин решту аргументів позивача, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційного господарського суду визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття постанови у даній справі. 
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до п. 2 ч 1   ст. 275 ГПК України   суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення відповідно до   ст.      277 ГПК України   є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи та порушення норм процесуального права  або неправильне      застосування    норм матеріального права.
Враховуючи встановлені обставини, оскільки при прийнятті оскаржуваного рішення, суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відповідача усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності Чабанівської селищної ради  шляхом знесення побудованих на ній відповідачем нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв.м, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга Чабанівської селищної ради підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване апелянтом рішення Господарського суду Київської області  від 09.07.2019 у даній справі  в частині відмови у вказаній частині позову підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині нового рішення про задоволення зазначених позовних вимог. 
Судові витрати.
Відповідно до ст. 129 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, а також витрати, пов`язані з оплатою судової експертизи  покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 74, 129, 269, 275, 276, 277, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
ПОСТАНОВИВ:
1. Апеляційну скаргу Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області шляхом знесення побудованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" на цій земельній ділянці нежитлових приміщень площею 98,1 кв.м. по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки, Києво-Сятошинського району Київської області.  
3. Прийняти нове рішення в цій частині, яким позов Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області задовольнити частково.
4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області, шляхом знесення побудованих Товариством з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" на цій земельній ділянці нежитлових приміщень загальною площею 98,1 кв.м. по вул. Нова, 1-А в с. Новосілки, Києво-Сятошинського району Київської області.
5. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 09.07.2019 у справі №911/2150/18 залишити без змін. 
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" на користь Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області 1762,00 грн судового збору за розгляд справи у суді першої інстанції.
7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" на користь Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області 2643,00 грн судового збору за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
8. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Валентина і Анатолій" на користь Чабанівської селищної ради Фастівського району Київської області 12 000,00 грн витрат, пов`язаних з проведенням комплексної судової експертизи у даній справі.
9. Доручити Господарському суду Київської області видати накази на виконання даної постанови із зазначенням необхідних реквізитів. 
10. Матеріали справи повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови складено 17.09.2021.

Головуючий суддя                                                            Г.А. Кравчук 

Судді                                                                                Є.Ю. Шаптала

                                                                                Г.П. Коробенко