УХВАЛА

05 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 280/6826/20
адміністративне провадження № К/9901/27738/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Усенко Є.А., суддів: Гімона М.М.,  Гусака М.Б., 
перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі - ГУ ДПС) на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії,
У С Т А Н О В И В:
Третій апеляційний адміністративний суд додатковою постановою від 29.06.2021 задовольнив заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі №280/6826/20 щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу: стягнув за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 1000,00 грн.
26.07.2021 ГУ ДПС подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на зазначене судове рішення у цій справі.
Однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом (частина третя статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України).
Частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень ця справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження.
Предметом позову у цій справі є позовні вимоги про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 13.02.2020 №Ф-6097-50 на суму 29' 293,44 грн та про зобов`язання ГУ ДПС здійснити коригування даних в інтегрованій картці платника податку шляхом виключення недоїмки в сумі 35' 527,80 грн, що менше 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Відтак, ця справа є справою незначної складності відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суд першої інстанції не порушив норми частин другої, четвертої та пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України при вирішенні питання щодо розгляду справи у спрощеному позовному провадженні.
Додаткове рішення є невід`ємною частиною рішення, яким розглянуто справу по суті.
Тому при оцінці касаційної скарги на предмет допустимості касаційного оскарження додаткової постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021, якої вона стосується, слід застосовувати такий же критерій.
Виняткові обставини, встановлені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, у цій справі відсутні.
Довід, що справа має виняткове значення для ГУ ДПС, з огляду на те, що за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС на користь позивача додатковою постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 стягнуто судові витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн, відхиляється як необґрунтований. 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України     суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтею 248, пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Запорізькій області на додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021.
Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити скаржнику, а копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді	Є.А. Усенко М.М. Гімон   М.Б. Гусак