Справа № 750/4875/21 	Головуючий у 1 інстанції Рощина Т. С. 	
Провадження № 33/4823/358/21 	  	
Категорія - ст. 130 ч.1 КУпАП                                     	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого – судді  Демченка О.В.,
за участю:
особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2021 року, 

                                        в с т а н о в и в:

Вказаною постановою,  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та на нього накладено адміністративне стягнення, з урахуванням положень ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000  гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.
Як встановлено судом першої інстанції, 02 травня 2021 року о 19 год. 05 хв., в м. Чернігові по вул. Боднарука, 7, водій ОСОБА_1 керував автомобілем WOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись заднім ходом не переконався, що це буде безпечним, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого скоїв наїзд на перешкоду – приватну будівлю. В результаті ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження, власнику будівлі завдано матеріальних збитків, постраждалих осіб немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9, п. 13.1 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Також, 02 травня 2021 року о 19 год. 05 хв., в м. Чернігові по вул. Л. Боднарука, 7, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом WOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану постанову, фактично в частині щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апелянт переконаний, що дії суду щодо розгляду справи та накладення стягнення є незаконними, оскільки судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Так, стверджує, що 02 травня 2021 року о 20 годині взагалі не керував автомобілем, а приблизно о 19 год. 05 хв. вигнав автомобіль із двору і залишив біля двору, пішов додому, поліція, яку викликали сусіди, приїхала вже близько 20 години. Відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки коли приїхала поліція, не перебував за кермом. Зазначає, що на той час, коли перебував за кермом, то був тверезий. Посилаючись на п.2.9 ПДР, стверджує, що оскільки не був водієм в розумінні п.1.10 ПДР, а тому не зобов`язаний проходити освідування, що свідчить про неправильну кваліфікацію дій працівниками поліції. За цих підстав, вважає постанову суду незаконною та безпідставною.
В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав вимоги скарги та просив їх задовольнити. Наполягав на тому, що вживав алкогольні напої вже після ДТП, а тому сусіди вказавши, що він сів за руль в стані алкогольного сп`яніння обмовляють через неприязні стосунки, оскільки двір є спільним та тривалий час між ними, як сусідами, виникають конфлікти.
Заслухавши доводи апелянта на підтримку поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, які надійшли з районного суду, та співставивши із доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.
Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.
Висновок районного суду про наявність складів адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 130, ст. 124, КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.
Доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, в апеляційній скарзі не оскаржується, як не заперечується дане правопорушення особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, а тому апеляційний суд, на підставі ч. 7 ст. 294 КУпАП, вважає за недоцільним надавати оцінку висновкам суду першої інстанцій в цій частині.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такі твердження є голослівними та спростовуються доказами по справі.
Натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що вина ОСОБА_1 у вчинені зазначеного правопорушення, за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ №11853 від 02.05.2021 (а.с. 5), відповідно до якого ОСОБА_1 о 19 год. 05 хв., в м. Чернігові по вул. Л. Боднарука, 7, керував транспортним засобом WOLKSWAGEN TRANSPORTER, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків;
- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були безпосередньо допитані судом першої інстанції, згідно пояснень яких останні були свідками того, як ОСОБА_1 керував транспортним засобом, попередньо вживши спиртних напоїв, а також письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 11,12), які засвідчили відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;
- відеозаписом, долученим до матеріалів справи (а.с. 15), з якого вбачається, що ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.
Апеляційний суд критично оцінює посилання ОСОБА_1 про те, що він вживав алкогольні напої саме після скоєного ДТП до приїзду працівників поліції, оскільки зазначене не підтверджується жодними доказами.
Окрім того, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючою ознакою відмови особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а не за керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Апеляційний суд наголошує, що оскільки наряд поліції був викликаний  у зв`язку зі скоєнням ОСОБА_1 дорожньо-транспортної пригоди (наїздом автомобілем на  стіну будинку), то в такому випадку співробітники поліції зобов`язані були перевірити водія на стан алкогольного сп`яніння, а відмова від цього, яку і скоїв ОСОБА_1 , утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Твердження ОСОБА_1 про неправдивість показань свідків, які допитані судом і неприязні відносини з ними, ніякими доказами не підтверджені і  апеляційним судом до уваги не беруться.
Отже, зазначені вище докази спростовують доводи ОСОБА_1 та навпаки повністю підтверджують його винуватість у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
На підставі викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважає за необхідне  постанову суду першої інстанції, як законну та обґрунтовану – залишити без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, -                   

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	О. В. Демченко