УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

       Справа №293/1138/21 Головуючий у 1-й інст. Збаражський О. М. 
       Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        23 вересня 2021 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Галагуза В.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 липня 2021 року  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (одна тисяча) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Відповідно до постанови, 29.04.2021 о 22 год. 05 хв. в смт Черняхів по вул. Юліана Мовчана, 13, ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ-24 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю, нестійка хода, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для визначення стану сп`яніння ухилився шляхом відмови, дана відмова була зафіксована на нагрудний відеореєстратор, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисник Галагуз В.В. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти, в установленому законом порядку, огляд на стан сп`яніння і він від цього відмовився.
Також, в матеріалах справи відсутнє направлення водія на медогляд.
Доданий до матеріалів справи відеозапис не є цілісним і відображає лише частину розмови поліцейського.
Жодного доказу, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі працівниками поліції не надано. Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що працівники поліції підійшли до транспортного засобу, який стояв.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника Галагуза В.В. на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції та належним чином обґрунтовані у рішенні суду.

З відеозапису нагрудної камери поліцейського вбачається, що звернення поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння було доволі чітким і зрозумілим для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була категоричною і такою, яка не ставила під сумнів факт відмови. Також поліцейський повідомив ОСОБА_1 , що йому заборонено продовжувати керувати транспортним засобом, запропоновано знайти тверезого водія, з чим ОСОБА_1 погодився. При цьому, під час спілкування поліцейського із ОСОБА_1 , поліцейським неодноразово повідомлялось про права ОСОБА_1 щодо вчинення чи невчинення певних дій під час складання протоколу. 

Поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №079325 від 29.04.2021 за відмову водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку. Згідно вказаного протоколу, ОСОБА_1 підписом засвідчив отримання тимчасового дозволу на право керування транспортним засобом замість вилученого поліцейським посвідчення водія.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться, як до пояснень представника ОСОБА_1 - адвоката Галагуза В.В. про те, що відеозапис з нагрудної камери працівника поліції є неповним, не безперервним, тому його не можна вважати належним доказом, оскільки на відео безперервно зафіксовано підтвердження ОСОБА_1 факту керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. 

Тобто, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в протоколі про адміністративне правопорушення час та місці, а також відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №079325 від 29.04.2021 (а.с.2-3), відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.4).

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

Адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1 за своїм характером має велику суспільну небезпеку, оскільки особа яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння створює загрозу життю та здоров`ю, як собі так і наражає на цю небезпеку інших учасників руху, а тому відсутні підстави для незастосування щодо неї адміністративного стягнення.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.
       
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Галагуза Віталія Васильовича, який діє в інтересах  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 липня 2021 року  щодо ОСОБА_1  - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
 
апеляційного суду                                                         В.В. Ляшук