П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/737/21	

 	                     Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н.В.                       рішення суду першої інстанції прийнята у м. Миколаїв                      27 квітня 2020 року	

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                                                    Яковлєва О.В.,
суддів                                                                       Градовського Ю.М., Крусяна А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року, у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору – ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,- 

В С Т А Н О В И Л А :

Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області звернулось до суду з позовом у якому заявлено вимоги Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у ВП № 50081723 від 22 січня 2021 року.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що державним виконавцем безпідставно прийнято постанову про накладення на пенсійний орган штрафу за невиконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, що ухвалена в адміністративній справі № 489/2882/15-а, так як при постановленні оскаржуваної постанови про накладення штрафу державний виконавець безпідставно керувався висновками, викладеними в рішенні Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2020 року, у справі 490/7514/16.
В даному випадку, апелянт вважає, що у зв`язку з його необізнаністю з фактом існування рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2020 року, у справі 490/7514/16, він не міг належним чином виконати постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, у справі № 489/2882/15-а.

В свою чергу, відповідачем та третьою особою подано відзиви на отриману апеляційну скаргу, у яких зазначено, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про залишення без задоволення позовних вимог пенсійного органу, так як ним належним чином не виконано постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, у справі № 489/2882/15-а.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2015 року, у справі № 489/2882/15-а, скасовано постанову Ленінського районного суду м. Миколаєва від 08 червня 2015 року та частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва, а саме: визнано протиправними дії в частині розрахунку страхового стажу ОСОБА_1 при призначенні пенсії, а саме: неврахування періоду навчання позивача в Одеському інженерно-будівельному інституті та періоду роботи в кооперативі «Факел»; зобов`язано здійснити перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 з урахуванням періоду навчання ОСОБА_1 в Одеському інженерно-будівельному інституті, у період з 12 грудня 1974 року по 01 жовтня 1980 року, а також періоду роботи на посаді голови кооперативу «Факел» з 22 березня 1993 року по 01 січня 1997 року; зобов`язано здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітку, отриманого під час роботи за кордоном у Військовій частині НОМЕР_1 за цивільно-правовим договором на посаді перекладача, у період з 23 липня 1985 року по 08 серпня 1987 року, а також здійснити виплату різниці між перерахованою та виплаченою сумою пенсії з 01 грудня 2014 року.
На виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, у справі № 489/2882/15-а, Ленінським районним судом м. Миколаєва 02 лютого 2016 року видано виконавчий лист, який пред`явлено до примусового виконання.
В свою чергу, пенсійний орган зазначене рішення суду виконав частково, здійснивши перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 з урахуванням періоду навчання в Одеському інженерно-будівельному інституті та періоду роботи на посаді голови кооперативу «Факел».
При цьому, в решті постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2015 року, у справі № 489/2882/15-а, залишилась невиконаною, що встановлено рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2020 року, у справі № 490/7514/16-а.
В даному випадку, вказаним рішення суду визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 01 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2015 року, у справі № 489/2882/15-а.
Між тим, постановою державного виконавця від 21 вересня 2020 року відновлено виконавче провадження № 50081723.
Постановою державного виконавця від 14 грудня 2020 року здійснено заміну боржника у виконавчому провадженні з Управління Пенсійного фонду України в Центральному районі м. Миколаєва на правонаступника – Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
При цьому, Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області 14 грудня 2020 року надіслано вимогу державного виконавця про виконання виконавчого документу.
На виконання зазначених вимоги, пенсійний орган листом від 28 грудня 2020 року повідомив державного виконавця про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 на виконання рішення суду.

В свою чергу, дослідивши отримані докази та пояснення, державним виконавцем зроблено висновок про невиконання боржником рішення суду в частині здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітку, отриманого під час роботи за кордоном у Військовій частині НОМЕР_1 .
Тому, постановою від 22 січня 2021 року за невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду на пенсійний орган накладено штраф, у сумі 5100,00 грн.
Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення штрафу пенсійний орган звернувся до суду з даним адміністративним позов.
За наслідком встановлених обставин, судом першої інстанції зроблено висновок про відмову у скасуванні оскаржуваної постанови про накладення штрафу, так як боржником у встановлені строки не виконано рішення суду, з чим погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 2 ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ч. 6 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч. 1 ст. 63 ЗУ «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
При цьому, частиною 2 вказаної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Колегією суддів встановлено, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності оскаржуваної постанови про накладення штрафу у ВП № 50081723 від 22 січня 2021 року.
В даному випадку, оскаржуваною постановою на пенсійний орган накладено штраф за невиконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2015 року, що ухвалена у справі № 489/2882/15-а.
В свою чергу, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції про залишення без задоволення позовних вимог у межах доводів та вимог апеляційної скарги пенсійного органу, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, з аналізу вищевикладених вимог законодавства вбачається, що постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення.
В свою чергу, сторонами у справі не заперечується, що оскаржуваною постановою державного виконавця накладено на позивача штраф за невиконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2015 року, що ухвалена у справі № 489/2882/15, в частині висновку про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітку, отриманого під час роботи за кордоном у Військовій частині НОМЕР_1 за цивільно-правовим договором на посаді перекладача, у період з 23 липня 1985 року по 08 серпня 1987 року.
Між тим, колегія суддів зазначає, що пенсійний орган, як орган державної влади, зобов`язаний у повному обсязі виконувати судові рішення, що набрали законної сили.
При цьому, як вірно встановлено судом першої інстанції, рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 березня 2020 року, у справі 490/7514/16, визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця від 01 липня 2016 року про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2015 року.
В даному випадку, вказаний висновок обґрунтовано тим, що пенсійним органом не виконано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2015 року, що ухвалена у справі № 489/2882/15, в частині висновку про здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням заробітку, отриманого під час роботи за кордоном у Військовій частині НОМЕР_1 .
В свою чергу, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що вищевказані висновки суду мають преюдиційне значення при розгляді даної справи.
Між тим, в межах доводів апеляційної скарги пенсійного органу не спростовуються висновки державного виконавця та суду першої інстанції про те, що пенсійним органом належним чином не виконано вищевказаного рішення суду у відповідній частині.
При цьому, колегія суддів не приймає посилання пенсійного органу на те, що при розгляді справи 490/7514/16 Центральним районним судом м. Миколаєва від 18 березня 2020 року порушено його права, так як у межах розгляду даної справи колегія суддів не може перевіряти законність та обґрунтованість відповідного рішення суду.
Тому, враховуючи, що пенсійним органом у наданий державним виконавцем строк не виконано рішення суду, що набрало законну силу, оскаржувана постанова державного виконавця про накладення штрафу є правомірною та оскарженню не підлягає.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 311, 315, 316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року – без змін.
Судові витрати, а саме сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів.

Головуючий суддя 	 	Яковлєв О.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Крусян А.В.