ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

07 вересня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12552/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу  Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та   соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 ( суддя першої інстанції Врона О.В.) в адміністративній справі № 160/12552/20 за позовом ОСОБА_1 до  Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та   соціальної підтримки  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,- 
ВСТАНОВИВ:
07.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до  Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якій просив:
визнати протиправними дії відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, щодо обчислення та встановлення розмірів окладів за посадою та військовим званням, які були зазначені у довідці про розміри грошового забезпечення позивача та надані в березні-квітні 2018 року до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для проведення перерахунку пенсії позивача;
зобов`язати відповідача - Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки здійснити перерахунок розмірів посадових окладів за посадою та за військове звання ОСОБА_1 , відповідно до положень приміток додатків 1 та 14 до Постанови №704, з зазначенням розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з показника "50% розміру мінімальної заробітної плати", встановленого законом на 01.01.2018 року та множенням даного показника на відповідні тарифні коефіцієнти та зобов`язати відповідача направити відповідну довідку про розміри грошового забезпечення ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області для перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 року. 
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що у зв`язку з набранням законної сили 05.03.2019 судовим рішенням у справі № 826/3858/18, яким було визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2     постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 “Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб”     (далі - постанова № 103) та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до     Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, затвердженого     постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 № 45 “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”     (далі - Порядок № 45), зокрема щодо переліку видів грошового забезпечення, що обов`язково повинні включатися до довідки про розмір грошового забезпечення позивача (військового пенсіонера) та, які в подальшому повинні враховуватися пенсійним органом під час обчислення пенсії та під час проведення її перерахунку, а також щодо форми цієї довідки, відповідач повинен керуватись актами вищої юридичної сили, а саме положеннями статей 43     та 63 Закону №2262-ХІІ та     статті 9 Закону №2011-XII, які визначають перелік таких видів грошового забезпечення (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин). Відтак відмова Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки у підготовці та надані до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019р. є протиправною, оскільки протиправне посилання на відсутність законних підстав для видачі даної довідки.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 в адміністративній справі № 160/12552/20 позов ОСОБА_1 до Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії  задоволено.
Рішення суду першої інстанції, обґрунтовано тим, що вихідний показник, який повинен братися для перерахунку показників значень для визначення розміру окладу за посадою та військовим званням повинен бути 1861,50 грн. Відтак, посадовий оклад ОСОБА_1 повинен складати: 1861,50 х 2,87 = 5342,50 грн., замість невірно визначених відповідачем розмірів цих окладів, які в подальшому були вказані останнім у довідці про розмір грошового забезпечення позивача, наданій до пенсійного органу для здійснення перерахунку його пенсії.
          Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній зазначає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Посилається на пункт 4      постанови КМУ від 30.08.2017 року №704, зазначає, що він враховується при встановленні окладів для військовослужбовців, що на теперішній час проходять службу у Збройних Силах України та в інших відомствах. Також звертає увагу, що згідно пункту 3      розділу ІІ “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 року №1774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим законом мінімальна заробітна плата не застосовуються як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Тому згідно з Постановою КМУ №704 (в реакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків цих окладів не застосовується.
          Розгляд справи здійснюється в  порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
          Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає:  
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до     Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”    (далі Закон №2262-ХІІ).
            У 2018 році Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, враховуючи положення     постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 року, як підстави для перерахунку пенсії, та з урахуванням     Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, на підставі довідки, наданої Дніпропетровським     обласним військовим комісаріатом, здійснено перерахунок пенсії позивача.
Серед складових, що враховуються при обчисленні пенсії, виходячи з розрахунку пенсії наданого головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, вказана довідка містила в собі такі складові, як: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, додаткові види грошового забезпечення не були зазначені.
У зв`язку, з набуттям 05.03.2019 чинності рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі №826/3858/18, у позивача виникли законні підстави (обставини) письмово звернутися на адресу відповідача із заявою про підготовку та надання до головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019р.
03.07.2020 позивач звернувся з письмовою заявою на адресу відповідача про підготовку та надання до головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей     43     і     63 Закону №2262-ХІІ     і положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії позивача.
Відповідач листом від 03.08.2020 року за №7/12336/11 повідомив позивача про те, що пунктом 3 розділу II “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про внесення змін до деяких законодавчих актів України” від 06.12.2016 року № 774-VІІІ, який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів іа заробітної плати працівників та інших виплат. 
Тому згідно з Постановою КМУ №704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина, така як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений законом на 01.01.2018 року, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується. Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби. На теперішній час, 05.03.2019 набуло чинності Рішення Київського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 по справі №826/3858/18 про визнання протиправними та не чинними пункти 1 та 2 Постанови №103, але нове рішення Кабінетом Міністрів України не прийнято. Порядок встановлення розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням відповідає вимогам пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року № 704 (зі змінами) та враховується при встановленні окладів для військовослужбовців, що на теперішній час проходять військову службу у Збройних Силах України та інших відомствах.
Однак, позивач не погоджується з застосуванням при перерахунку пенсії показника “розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб” та вважає, що відповідач мав застосувати показник “мінімальна заробітна плата”.  
Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення виходить з наступного.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Позивач не погоджується з застосуванням при визначенні окладів показника “розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб”. Вважає, що відповідач мав застосувати показник “мінімальна заробітна плата”.    
Згідно з частиною 1   статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Преамбулою   Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII від 09.04.1992   (надалі   Закон № 2262-XII) передбачено, що держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного   законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.
Згідно з частинами 1, 3   статті 1-1 Закону № 2262-XII   законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, базується на   Конституції України   і складається з цього   Закону,   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"   та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.
Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього   Закону   та   Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до   статті 10 Закону №2262-XII   призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у   статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсійне забезпечення на умовах цього   Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.
Згідно з частиною 18   статті 43 Закону № 2262-XII   у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.
Частиною 4   статті 63 Закону № 2262-XII   передбачено, що призначені за цим   Законом   пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим   Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим   Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі   постанова КМУ № 704), якою зокрема затверджено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, додаткові види грошового забезпечення та розміри надбавки за вислугу років, у тому числі військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу. Ця постанова набрала чинності з 01.03.2018 року.
Відповідно до частини 4   статті 63 Закону № 2262-XII   Кабінетом Міністрів України прийнято   постанову № 103 від 21.02.2018 року "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб"   (надалі   постанова КМУ №103), яка набрала чинності 24.02.2018 року.
Пунктом 1 постанови КМУ № 103 визначено перерахувати пенсії, призначені згідно із   Законом № 2262, до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із   Законом   особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до   постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".
Отже, набрання чинності 01.03.2018 року постановою КМУ № 704, якою змінено (збільшено) грошове забезпечення військовослужбовців, у розумінні частини 2   статті 51 Закону № 2262-XII   стало обставиною, що зумовила зміну розміру пенсії позивача, призначеної на підставі цього   Закону. Водночас, з огляду на норми пунктів 1, 2 постанови КМУ № 103 позивач набув право на підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року, виходячи із грошового забезпечення за відповідною або аналогічною посадою, яку він займав на дату звільнення із служби, визначеного станом на 01.03.2018 року постановою КМУ № 704.
Постановою КМУ № 704 зокрема затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14; розміри надбавки за вислугу років військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу згідно з додатком 16.
Пунктом 4 постанови КМУ № 704 (в редакції, чинній до 24.02.2018 року)  установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом   на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Проте постановою КМУ №103 (яка набрала чинності 24.02.2018) до постанови КМУ № 704 внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови КМУ № 704 викладено у новій редакції: « 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Відповідно до пунктів 8, 9 частини 1   статті 40 Бюджетного кодексу України   розмір мінімальної заробітної плати та розмір прожиткового мінімуму на відповідний бюджетний період визначаються Законом про Державний бюджет України.
При цьому,   відповідно до частини 4   статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"   грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з частинами 1, 2 статті 49   Закону України "Про Кабінет Міністрів України"   Кабінет Міністрів України на основі та на виконання   Конституції   і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до   Конституції   та законів України, видає обов`язкові для виконання акти   постанови і розпорядження. Акти Кабінету Міністрів України нормативного характеру видаються у формі постанов Кабінету Міністрів України. 
Як вбачається зі структури постанови КМУ № 704, пунктом 1 її постановляючої частини затверджені нормативні акти, зокрема тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 1), схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу (Додаток 14).
У пункті 4 постановляючої частини постанови КМУ № 704 містяться нормативні положення, наведений порядок визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.
Так, відповідно до норми пункту 4 постанови КМУ № 704 на час прийняття цієї   постанови   передбачалося, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого   законом   на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого   законом   на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Додатки 1 та 14 до постанови КМУ № 704, в яких у вигляді таблиці зазначені відповідні тарифні коефіцієнти, мають примітки пояснюючого характеру. Зокрема, у цих примітках наведена інформація щодо арифметичної дії (множення), яка застосовується при обчисленні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням, в залежності від відповідних тарифних коефіцієнтів, та наведені правила округлення розрахунків. У цих примітках норми права не містяться.
Постановою КМУ № 103 до пункту 4 постанови КМУ № 704 внесені зміни, якими встановлено залежність розмірів посадового окладу і окладу за військовим (спеціальним) званням від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначеного   законом   на 01.01.2018 року, та вилучено умову, що такий розрахунок повинен проводиться виходячи із 50% розміру мінімальної зарплати, встановленого   законом   на 1 січня календарного року.
Проте зміст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови КМУ № 704 не був приведений у відповідність з нормою пункту 4 цієї ж   постанови.
Водночас, пунктом 3   розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 року № 1774-VIII (далі   Закон № 1774), який набрав чинності 01.01.2017, установлено, що після набрання чинності цим   Законом   мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Тому згідно з постановою КМУ № 704 (в редакції постанови КМУ №103) розрахунковою величиною для визначення розмірів посадових окладів та окладів за військовим званням, як складових грошового забезпечення військовослужбовців, що проходять військову службу, є стала величина   розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначений   законом   на 01.01.2018, а мінімальна заробітна плата (чи її частина) для розрахунків розмірів цих окладів не застосовується.
Такі ж правила діють при визначенні грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби.
Вказані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 11 лютого 2021 року у справах № 200/3774/20-а, № 200/3747/20-а, № 240/11952/19, та від 18 лютого 2021 у справі № 200/3775/20-а.
Відтак, доводи позивача щодо необхідності застосування при обчисленні посадового окладу та окладу за військовим званням, що враховуються для перерахунку його пенсії, такої розрахункової величини як мінімальна заробітна плата, обґрунтовані посиланням на текст приміток до Додатків 1 та 14 до постанови КМУ № 704, не містять норм права та суперечать пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1774-VIII та пункту 4 Постанови № 704, які натомість такі норми права містять.
З огляду на викладене, відповідач відмовляючи позивачу у складанні оновленої довідки, в якій грошове забезпечення розраховане виходячи із 50   відсотків мінімальної заробітної плати, діяв правомірно, порушень прав позивача не вчиняв, протиправних дій чи бездіяльності не допустив.
Зазначене  не враховано судом першої  інстанції, отже, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Обставини справи та аналіз вищезазначених норм законодавства дають підстави для висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Доводи апеляційної скарги спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.
Оскільки суд першої інстанції допустив невідповідність висновків, викладених у своєму рішенні, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до помилкового задоволення позову, це є підставою для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позовних вимог.
Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: “а”, “б”, “в”, “г” пункту 2 ч. 5    статті 328 КАС України.
Керуючись ст.      241-245,      250,      311, 315,      317,      321,      322      КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та   соціальної підтримки на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 в адміністративній справі № 160/12552/20- задовольнити.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.02.2021 в адміністративній справі № 160/12552/20 – скасувати.
У справі № 160/12552/20 прийняти нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до  Дніпропетровського обласного територіального центру комплектування та   соціальної підтримки  про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5   ст. 328 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко