Справа № 606/130/21                                        Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М. 
Провадження № 33/811/675/21                                Доповідач: Партика І. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

        08 вересня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Партики І.В., за участі ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Дикунського М.В. розглянувши їх спільну апеляційну скаргу на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року, 
встановив:
цією постановою, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції станом на 08.01.2021) і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 454 грн. 
Згідно постанови, 08.01.2021 о 03:30 год. ОСОБА_1 в м.Теребовля по вул.Кн.Василька, керував автомобілем Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 та його захисник – адвокат Дикунський М.В. подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять скасувати таку та закрити провадження у справі на підставі ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .
Вважають дану постанову, необґрунтованою, яка не відповідає фактичним обставинам справи, а також прийнятою із значними порушеннями процесуального та матеріального права і за таких умов підлягає скасуванню, з наступних підстав.
Відповідно до відеозапису долученого до матеріалів адміністративної справи (відео з нагрудної відеокамери працівника патрульної поліції), при перегляді якого вбачається, що під час здійснення працівником поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння йому ( ОСОБА_2 ) не було роз`яснено його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, не повідомлено про процедуру проведення тесту на алкоголь, не проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу, не надано свідоцтва про державну реєстрацію спеціального технічного засобу та свідоцтва про його повірку. Вказане і не долучено до матеріалів адміністративної справи.
Окрім цього, звертають увагу суду, що відповідно до відеозапису ОСОБА_2 не було роз`яснено права користуватись послугами адвоката. В даному випадку грубо порушено право ОСОБА_1 на захист, а саме вимоги ст. 268 КУпАП та ст. 59 Основного Закону.
Відповідно до п.7 «Інструкції» У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
При адвокатському опитуванні ОСОБА_3 . Зазначив, що він в подальшому просив працівників поліції доставити його в медичний заклад для проходження огляду, однак працівники поліції відмовились його доставити в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння.
Також, в матеріалах справи відсутнє направлення до медичного закладу, тому факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння фактично не встановлений, отже в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З наведеного є очевидним, що, розглядаючи справу, суд значно відступив від принципів повноти та об`єктивності судового розгляду, та порушив вимоги Постанови Пленуму Верховного Суду України.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та виступ адвоката Дикунського М.В. на підтримку апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №046560 від 08.01.2021; поясненнях свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу а також у медичному закладі; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції, на яких зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу а також у медичному закладі.
ОСОБА_2 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку із керуванням транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, від якого він категорично відмовився.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, тому у працівників поліції був відсутній обов`язок, щодо направлення його у медичний заклад та оформлення відповідних документів. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 08.01.2021 о 03:30 год. в м.Теребовля по вул.Кн.Василька, керував автомобілем Mitsubishi Grandis, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено. 
Доводи апеляційної скарги в своїй сукупності не спростовують правильних висновків суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тому вважаються безпідставними. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно. 
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника – адвоката Дикунського Миколи Володимировича – залишити без задоволення, а постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 квітня 2021 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – без змін. 
Постанова є остаточна й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                   Партика І.В.