КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 357/7132/18	 	
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/7149/2021	 	
Головуючий у суді першої інстанції: Кошель Б.І.	 	
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.	 	
 
06 липня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - Семенюк Т.А
Суддів - Рейнарт І.М., Кирилюк Г.М.,
при секретарі - Максюк І.Г., 
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
 
В С ТА Н О В И В :
 
У червні 2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та просили стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 31311,60 грн. за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року.
Заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове про задоволення позову частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1178 грн. 22 коп. та судовий збір в сумі 165,63 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про поворот виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року, посилаючись в обґрунтування на те, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року, що становить 31 311 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 1762 грн. 
На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП № 58434629. 
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 24 червня 2019 року заочне рішення від 24.10.2018 року скасовано та призначено справу до судового розгляду. 
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі. Рішенням Київського апеляційного суду від 10.12.2019 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26 вересня 2019 року скасовано та ухвалено нове, яким позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково, а саме  стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1 178,22 грн. та судовий збір в розмірі 165,63 грн., в решті вимог відмовлено. 
Зазначає, що під час примусового виконання державним виконавцем було стягнуто з ОСОБА_1 24 962,92 грн. 
Посилаючись на положення статті 444 ЦПК України, просить вирішити питання про поворот виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.10.2018 року по справі № 357/10557132/18 та в порядку повороту виконання рішення суду стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на його користь безпідставно стягнену суму в розмірі 23 619,07 грн.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про поворот виконання рішення суду, задоволено.
Допущено поворот виконання заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого 24 жовтня 2018 року у справі № 357/7132/18 за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, шляхом повернення стягнутих грошових сум.
Стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 безпідставно стягнуту суму у розмірі 23 619 грн. 07 коп., стягнуту за заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, ухваленого 24 жовтня 2018 року у справі № 357/7132/18.
 Не погоджуючись з ухвалою суду,  Крилова О.Л. в інтересах АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду від 03 березня 2021 року та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про поворот виконання рішення в повному обсязі, вважаючи,  що судом порушено норми процесуального права, не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначила, що відповідач вказує, що він сплатив кошти на рахунок виконавчої служби, отже відсутні підстави для стягнення із АТ КБ «ПриватБанк» коштів, які надійшли у виконавчому провадженні на рахунок виконавчої служби, доказів про перерахування коштів від виконавчої служби до АТ КБ «ПриватБанк» відповідачем не надано.
Зазначає, що рішення апеляційного суду ухвалено 10.12.2019 року, тоді як із заявою про поворот виконання рішення відповідач звернувся у 2021 році, тобто більш ніж через рік після ухвалення рішення, що не відповідає вимогам ст. 444 ЦПК України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Судом встановлено, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 24 жовтня 2018 року позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» були задоволені в повному обсязі та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором № б/н від 14.05.2010 року, що становить 31 311 грн. 60 коп. та судовий збір у сумі 1762 грн. 
На виконання вказаного 03 січня 2019 року рішення видано виконавчий лист.
Постановою державного виконавця Білоцерківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Худак А.А. відкрито виконавче провадження №58434629 з виконання виконавчого листа №2/357/2818/18, виданий Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 03.01.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 33 073,60 грн.
Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від від 24.06.2019 року за заявою відповідача ОСОБА_1 скасовано заочне рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 24 жовтня 2018 року по даній цивільній справі та призначений новий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 26 вересня 2019 року в задоволенні позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» відмовлено в повному обсязі.
Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 26 вересня 2019 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» заборгованість по тілу кредиту в розмірі 1 178 грн. 22 коп. та судовий збір у сумі 165 грн. 63 коп.
Як вбачається з довідки про заробітну плату від 24 листопада 2020 року № 548, виданої ТУ ДСА України у Київській області, за період з квітня 2019 року по червень 2019 року включно із заробітної плати ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №58434629 утримано 24 962,92 грн.
Згідно з частиною 5 статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
У відповідності до ч. 9 ст. 444 ЦПК України якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання за частиною 10 статті 444 ЦПК України може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи. Така заява розглядається у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника у двадцятиденний строк з дня надходження заяви, проте їх неявка не перешкоджає її розгляду.
Конституційний суд України у своєму рішенні від 02.11.2011 року № 13-рп/2011 зазначив, що поворот виконання рішення це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна, оскільки правова підстава для набуття майна відпала.
Поворот виконання це спосіб захисту прав боржника, який полягає у поверненні йому стягувачем всього одержаного за скасованим рішенням.
Поворот виконання можливий, у разі якщо: а) позивач одержав від відповідача в порядку виконання рішення майно або грошові кошти; б) виконане рішення скасовано судом чи змінено із задоволенням позовних вимог в меншому розмірі.
Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у зв`язку із скасуванням заочного рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24 жовтня 2018 року, за яким було примусово стягнено з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу в сумі 33 073,60 грн., та подальшим його скасуванням із винесенням нового рішення суду на меншу суму заборгованості - 1178,22 грн та судового збору - 165,63 грн., а з довідки, наданої заявником вбачається, що із заробітної плати ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №58434629 утримано 24 962,92 грн., тому відповідачу слід повернути різницю між фактично утриманою сумою в процесі примусового виконання та визначеною постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року, що становить 23 619,07 грн.
Проте, колегія суддів не може повною мірою погодитись з таким висновком суду, оскільки згідно ч. 6 ст. 444 ЦПК України, до заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем, однак даних, яка саме сума була перерахована стягувачу, заявником  надано не було і судом першої інстанції не з`ясовано.
Як вбачається з відповіді Білоцерківського МВ ДВС ЦМУ МЮ (м. Київ) від 29 червня 2021 року наданої в апеляційній інстанції, за виконавчим листом № 2/357/2818/18, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто і перераховано 21355 грн. 56 коп.
Доказів щодо неотримання зазначеної суми апелянтом суду не надано.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 доведено, що на виконання рішення суду з нього уло сягнуто та перераховано на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 21355 грн. 56 коп.
Враховуючи, що рішенням суду з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто 1178,22 грн. заборгованості та  та судового збору - 165,63 грн., різниця між фактично утриманою сумою в процесі примусового виконання та визначеною постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2020 року становить  20011,71  грн.
  З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині суми, яка має бути повернута стягувачем боржнику, як надмірно отримана в порядку виконання рішення суду - зменшенню з 23 619,07 грн. до 20011,71 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, - 
                                                      
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити частково.
Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 березня 2021 року -  змінити, зменшивши суму, яка підлягає стягненню з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 в порядку повороту виконання рішення з 23619 грн. 07 коп . до 20011 грн. 71 коп.
В решті ухвалу залишити без змін.
Постанова набирає чинності з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
Повний текст постанови виготовлений 07 липня 2021 року.

Головуючий  

Судді