ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 липня 2021 року           справа №200/925/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Казначеєва Е.Г., Міронової Г.М., 
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року  у справі  № 200/925/21-а (головуючий І інстанції Тарасенко І.М., повний текст складений  м. Слов`янську Донецької області) за позовом   ОСОБА_1 до Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом  до  Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності щодо нарахування та виплати вихідної допомоги у розмірі шести середніх заробітних плат у зв`язку з припиненням виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування та зобов`язання здійснити нарахування та виплатити вихідну допомогу у розмірі шести середніх заробітних плат у зв`язку з припинення виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування згідно з підпунктом 4 пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад».
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 30.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 52-54).
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення, прийняти нове про задоволення позову. Апелянт вважає, що на старост (в тому числі осіб, які виконували обов`язки старост відповідно до ст. 8-3 та п. 3 Прикінцевих положень Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад») в цілому поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», тому має право на вихідну допомогу у розмірі шести середніх заробітних плат у зв`язку з припиненням виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування згідно з пп. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад» (а.с. 57-59).
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Рішенням Октябрської сільської ради № VII-10/1 від 22.07.2016 року за результатами виборів позивача визнано старостою сіл Никонорівка, Суворове, Іванівка, Нове Шахове, Вільне та селища Дорожнє (а.с. 8).
Рішенням Шахівської сільської ради № VIII-1/1 від 11 листопада 2020 року повноваження позивача припинено згідно з пп. 4 п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо визнання територій та адміністративних центрів територіальних громад» (а.с. 15-16). 
21 грудня 2020 року позивач звернулась до голови Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області із заявою про призначення їй виплати середнього заробітку, яку вона отримувала на посаді старости протягом 6 місяців з відповідного місцевого бюджету (а.с. 17).
Листом від 24.12.2020 року № 02-33/3715 відповідач повідомив про те, що в заяві позивача містяться посилання на норми законодавства, які не були чинними на час припинення позивачем повноважень старости, тому висновок позивача про те, що її обрано старостою на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування в порядку визначеному законом, який діяв до 16.07.2020 року, та на неї  в цілому поширюється гарантії діяльності депутатам місцевих рад, які передбачені ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» (тобто п. 4 с. 54-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» в редакції закону до 16.07.2020 року), не має правового підґрунтя в чинному законодавстві. На підставі розпорядження сільського голови № 298 о/с від 12.11.2020 року, усі остаточні розрахунки з ОСОБА_1 проведено та виплачено (а.с. 18). 
Згідно ч. 2 ст. 233 Кодексу законів про працю України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
За змістом статті 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Згідно ст. 4 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР (далі - Закон № 280) місцеве самоврядування в Україні здійснюється на принципах: народовладдя; законності; гласності; колегіальності; поєднання місцевих і державних інтересів; виборності; правової, організаційної та матеріально-фінансової самостійності в межах повноважень, визначених цим та іншими законами; підзвітності та відповідальності перед територіальними громадами їх органів та посадових осіб; державної підтримки та гарантії місцевого самоврядування; судового захисту прав місцевого самоврядування.
Згідно статті 1 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 7 червня 2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493) служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом (ст. 7 Закону № 2493).
Згідно ч. 2 ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11 липня 2002 року № 93-IV (далі- Закон № 93) депутату місцевої ради, який працював у раді на постійній основі, після закінчення таких повноважень надається попередня робота (посада), а за її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою депутата, на іншому підприємстві, в установі, організації.
У разі неможливості надання відповідної роботи (посади) на період працевлаштування за колишнім депутатом місцевої ради зберігається, але не більше шести місяців, середня заробітна плата, яку він одержував на виборній посаді у раді, що виплачується з відповідного місцевого бюджету.
Статтею 118 КЗпП України передбачено гарантії для працівників, обраних на виборні посади, відповідно до якої працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, орган.
На відміну від інших посадових осіб місцевого самоврядування до посади старости не встановлюються вимоги щодо рівня освіти, досвіду роботи тощо. Не містять таких вимог щодо старост і Типові професійно - кваліфікаційні характеристики посадових осіб місцевого самоврядування, затверджені наказом Національного агентства України з питань державної служби від 07.11.2019 року № 203. 
До старост застосовується положення ч. 1 статті 5 Закону № 2493, за якими  право на службу в органах місцевого самоврядування мають громадяни України незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, терміну проживання на відповідній території.
Положення частини 2 статті 5 Закону № 2493 щодо відповідної освіти і професійної підготовки, володіння державною мовою) до старост не застосовується.
Відповідач пояснив, що оскільки попереднє місце роботи позивача - Никанорівська ЗОШ І-ІІІ ступенів Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області перебуває в стані припинення з 28.08.2020 року, Шахівська сільська рада не мала можливості зробити пропозицію позивачу щодо її працевлаштування.
Законом України № 805-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України  щодо вдосконалення виборчого законодавства» від 16.07.2020 року внесено зміни до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», зокрема статтею 54-1 викладено в такій редакції:
«1. Староста затверджується сільською, селищною, міською радою на строк її повноважень за пропозицією відповідного сільського, селищного, міського голови.
2. Староста є членом виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради за посадою і працює в ньому на постійній основі.
3. Порядок організації роботи старости визначається цим та іншими законами, а також Положенням про старосту, затвердженим сільською, селищною, міською радою.
4. Староста: 1) представляє інтереси жителів відповідного села, селища у виконавчих органах сільської, селищної, міської ради; 2) бере участь у пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради та засіданнях її постійних комісій; 3) має право на гарантований виступ на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради, засіданнях її постійних комісій з питань, що стосуються інтересів жителів відповідного села, селища; 4) сприяє жителям відповідного села, селища у підготовці документів, що подаються до органів місцевого самоврядування; 5) бере участь в організації виконання рішень сільської, селищної, міської ради, її виконавчого комітету, розпоряджень сільського, селищного, міського голови на території відповідного старостинського округу та у здійсненні контролю за їх виконанням; 6) бере участь у підготовці проекту місцевого бюджету в частині фінансування програм, що реалізуються на території відповідного старостинського округу; 7) вносить пропозиції до виконавчого комітету сільської, селищної, міської ради з питань діяльності на території відповідного старостинського округу виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб; 8) бере участь у підготовці проектів рішень сільської, селищної, міської ради, що стосуються майна територіальної громади, розташованого на території відповідного старостинського округу; 9) бере участь у здійсненні контролю за використанням об`єктів комунальної власності, розташованих на території відповідного старостинського округу; 10) бере участь у здійсненні контролю за станом благоустрою відповідного села, селища та інформує сільського, селищного, міського голову, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради про його результати; 11) отримує від виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, підприємств, установ, організацій комунальної власності та їх посадових осіб інформацію, документи і матеріали, необхідні для здійснення наданих йому повноважень; 12) сприяє утворенню та діяльності органів самоорганізації населення, організації та проведенню загальних зборів, громадських слухань та інших форм безпосередньої участі громадян у вирішенні питань місцевого значення у відповідному селі, селищі; 13) здійснює інші повноваження, визначені цим та іншими законами.
5. При здійсненні наданих повноважень староста є відповідальний і підзвітний раді та підконтрольний сільському, селищному, міському голові. Староста не рідше одного разу на рік звітує про свою роботу перед радою, а на вимогу не менш як третини депутатів - у визначений радою термін.
6. Повноваження старости можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради.»
Згідно ч. 7 ст. 51 Закону № 280 на осіб, які входять до складу виконавчого комітету ради і працюють у ньому на постійній основі, поширюються вимоги щодо обмеження сумісності їх діяльності з іншою роботою (діяльністю), встановлені цим Законом для сільського, селищного, міського голови.
Сільський, селищний, міський голова не може бути депутатом будь-якої ради, суміщати свою службову діяльність з іншою посадою, в тому числі на громадських засадах, займатися іншою оплачуваною (крім викладацької, наукової і творчої діяльності, медичної практики, інструкторської та суддівської практики із спорту) або підприємницькою діяльністю (ч. 4 ст. 12 Закону № 280).
Конституційний Суд України в рішенні у справі № 1-42/2011 від 26.12.2011 року визначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.
До внесення змін до ст. 54-1 Закону № 280 Законом України № 805-ІХ від 16.07.2020 року, частина 4 ст. 54-1 передбачала, що на старост поширюються гарантії діяльності депутатів місцевих рад, передбачені Законом України «Про статус депутатів місцевих рад», якщо інше не встановлено законом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення виборчого законодавства» від 16.07.2020 року № 805-ІХ статтю 54-1 Закону № 280 викладено в новій редакції, яка не передбачає поширення гарантій діяльності депутатів місцевих рад, передбачених Законом України «Про статус депутатів місцевих рад».
Отже, позивач на момент звільнення 11 листопада 2020 року, в силу дії норм Законів України «Про місцеве самоврядування в Україні» та «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення виборчого законодавства» від 16.07.2020 року № 805-ІХ, не мала статусу ні сільського голови, ні депутата сільської ради, ні особи до них прирівняної, тому на неї не поширюються вимоги ст. 33 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» та ст. 118 КЗпП України.
Оскільки на день звільнення позивача з посади старости Шахівської сільської ради до старост не розповсюджуються законодавчі гарантії охорони їх трудових та інших прав як депутатів місцевих рад, відповідно, надання позивачу попередньої чи рівнозначної їй роботи (посади) не є законодавчо передбаченим обов`язком Шахівської сільської ради.
За наведених вище обставин у відповідача не виникає обов`язку перед позивачем щодо нарахування та виплати середньої заробітної плати, але не більше 6 місяців, яку вона одержувала.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про відмову  у задоволенні позову.
Отже,  спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329  Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року  у справі  № 200/925/21-а за позовом   ОСОБА_1 до Шахівської сільської ради Добропільського району Донецької області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії  - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 14 липня 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                                              Е.Г. Казначеєв

                                                                                                                     Г.М. Міронова