ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/15848/20                                                     Головуючий у І інстанції - Скочок Т.О.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.        
                                                   суддів:               Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,    

                           при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий" до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Телеканал «Прямий» звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 09.01.2020           № 4 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал «Прямий», м. Київ, (НР №00349-м від 29.08.2018, загальнонаціональне багатоканальне ТБ, логотип: «Прямий»)». 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у Відповідача були відсутні законодавчо мотивовані підстави для прийняття оскаржуваного рішення про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал «Прямий», з огляду на допущення Національною радою ряду порушень. 
Позивачем вказано, що в акті моніторингу, який слугував підставою для прийняття оскаржуваного рішення, відсутній аналіз отриманих результатів, а зміст останнього не містить всіх обов`язкових складових такого акту.
Питання призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал «Прямий» не визнавалось невідкладним ані головою Національної ради, ані членами Національної ради, відтак, відповідно до Регламенту Національної ради, вказане питання не могло розглядатись на засіданні Відповідача 09.01.2020.
Позивачем також зазначено, що висловлювання ведучого ОСОБА_1 є оціночними судженнями, а не фактичними твердженнями. Відтак, оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено у повному обсязі.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий"" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.
В апеляційній скарзі Позивач посилається на порушення судом першої інстанції норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.
Доводи апеляційної скарги аналогічні, заявленим у позовній заяві, та містять посилання на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції та невідповідність його висновків таким обставинам.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий", в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржуване судове рішення відповідає нормам чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що до Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення надійшло звернення                         гр. ОСОБА_2 з наріканням на дії/слова ведучого ТОВ «Телеканал «Прямий», м. Київ, Сергія Пояркова, який, на думку Заявника, посягає на честь і гідність Президента України                     ОСОБА_3 , ображає членів його родини, вживає нецензурну лайку.
За результатами моніторингу мовлення ТОВ «Телеканал «Прямий», м. Київ (ліцензія НР № 00349-м від 29.08.2018, логотип: «ПРЯМИЙ») за 27.12.2019 зафіксовано трансляцію передачі « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (о 22.00), що містила висловлювання ведучого ОСОБА_1 , зміст яких має ознаки порушення ліцензіатом вимог:
- абзацу 13 ч. 2 ст. 6 Закону України «Про телебачення і радіомовлення»                             (не допускається використання телерадіоорганізацій для: поширення інформації, яка порушує законні права та інтереси фізичних і юридичних осіб, посягає на честь і гідність особи);
- ч. 5 ст. 28 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (ліцензіат не має права розповсюджувати програми і передачі, трансляція яких не допускається згідно з вимогами частини другої статті 6 цього Закону, а також програми, здатні впливати на нормальний фізичний, розумовий або моральний розвиток дітей та юнацтва, і програми, що містять сцени, які викликають жах, сцени вбивства, насилля (фізичного чи психологічного), сцени, звернені до сексуальних інстинктів);
- ч. 2 ст. 62 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» (телерадіоорганізаціям забороняється розповсюджувати, а також анонсувати програми та передачі, які можуть зашкодити фізичному, інтелектуальному і духовному розвитку неповнолітніх та юнацтва, крім як протягом ефірного часу в добовому відрізку з 23.00 до 6.00 та на каналах з обмеженим доступом. Такі програми або передачі повинні мати спеціальне попередження і відповідно позначатися в розкладі програм телерадіоорганізацій та спеціально позначатися безпосередньо перед їх трансляцією);
- ст. 2 Закону України «Про захист суспільної моралі» (забороняються виробництво та розповсюдження продукції, яка: пропагує невігластво, неповагу до батьків).
На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 70 Закону України «Про телебачення і радіомовлення», ст. 13 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення», абзацами 3, 4 п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 115, Національною радою України з питань телебачення і радіомовлення прийнято рішення від 09.01.2020 № 4 «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал «Прямий», м. Київ, (НР                    № 00349-м від 29.08.2018, загальнонаціональне багатоканальне ТБ, логотип: «Прямий»)». 
Вважаючи вказане рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, Позивач звернувся до адміністративного суду з даним адміністративним позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення є правомірним, прийнятим Відповідачем обґрунтовано та у межах наданих йому повноважень. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» від 23 вересня 1997 року № 538/97-ВР (далі - Закон                         № 538/97-ВР) Національна рада є конституційним, постійно діючим колегіальним органом, метою діяльності якого є нагляд за дотриманням законів України у сфері телерадіомовлення, а також здійснення регуляторних повноважень, передбачених цими законами.
Відповідно до ст. 13 Закону № 538/97-ВР Національна рада, зокрема, здійснює нагляд за дотриманням телерадіоорганізаціями та провайдерами програмної послуги вимог законодавства у галузі телерадіомовлення; нагляд за дотриманням ліцензіатами ліцензійних умов та умов ліцензій; застосування в межах своїх повноважень санкцій відповідно до закону; офіційний моніторинг телерадіопрограм.
Приписами ч. 1 ст. 23 Закону № 538/97-ВР визначено, що порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, що не врегульований цим Законом, визначається Регламентом Національної ради, який за поданням голови або не менше трьох членів Національної ради затверджується Національною радою більшістю від її складу. 
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 538/97-ВР засідання Національної ради скликаються головою Національної ради відповідно до Регламенту Національної ради за власною ініціативою або на вимогу не менше трьох членів Національної ради.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону № 538/97-ВР виключно на засіданнях Національної ради: обговорюються проекти законодавчих та інших нормативних актів і пропозиції щодо вдосконалення законодавства у сфері телерадіомовлення; затверджуються Регламент Національної ради, положення та інші нормативні акти Національної ради; затверджуються План розвитку національного телерадіоінформаційного простору та зміни до нього; затверджується щорічний звіт про діяльність Національної ради; приймаються рішення щодо створення та розвитку каналів мовлення, мереж мовлення і телемереж, які передбачають використання радіочастотного ресурсу; приймаються рішення про оголошення конкурсів на отримання ліцензій на телерадіомовлення та затверджуються конкурсні умови; приймаються рішення про видачу, продовження, переоформлення ліцензій на телерадіомовлення та про внесення змін до ліцензій; затверджується штатний розпис апарату Національної ради; приймаються рішення про видачу та продовження ліцензій провайдерів програмної послуги, про затвердження та внесення змін до відповідних пакетів програм універсальної програмної послуги; призначаються і звільняються керівник апарату Національної ради та керівники структурних підрозділів апарату Національної ради; призначаються і звільняються представники Національної ради в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі; приймаються рішення про застосування санкцій та про звернення до суду із заявою про анулювання ліцензії; приймаються рішення про застосування санкцій та про звернення до суду із заявою про анулювання ліцензії на мовлення або про скасування державної реєстрації провайдера програмної послуги; погоджуються стандарти і норми технічної якості телерадіопрограм; приймаються рішення про видачу довіреностей на представництво Національної ради у суді; створюються робочі органи Національної ради (конкурсні комісії, робочі групи тощо); затверджуються положення щодо формування, обрання та припинення повноважень складу Наглядової ради акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», а також ухвалюються рішення щодо проведення відповідних конференцій.
Згідно з ч. 5 ст. 24 Закону № 538/97-ВР розгляд на засіданнях Національної ради питань про видачу, продовження, переоформлення ліцензії на телерадіомовлення або питання про застосування санкцій до ліцензіатів відбувається у присутності повноважних представників відповідних ліцензіатів, про що їх письмово повідомляє Національна рада не пізніш як за три дні до засідання. Таке засідання може проводитися без участі цих осіб тільки за умови, якщо є відомості про вручення їм повідомлення про час та місце проведення засідання та в разі відсутності поважних причин для перенесення засідання.
Порядок організації та внутрішньої роботи Національної ради, проведення засідань, підготовки та прийняття рішень, визначення інших процедурних питань її діяльності встановлено Регламентом Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення, затвердженим Рішенням Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення від 29.04.2015 № 581 (далі - Регламент).
Пунктом 3.2.1 Регламенту визначено, що голова Національної ради, члени Національної ради, керівник апарату Національної ради, начальники структурних підрозділів апарату Національної ради надають пропозиції до порядку денного засідання Національної ради з урахуванням термінів, визначених законодавством для розгляду та прийняття рішень, віднесених до повноважень Національної ради.
Відповідно до п. 3.2.2 Регламенту порядок денний формується на підставі заявок за підписом начальників структурних підрозділів апарату Національної ради не пізніше ніж за шість календарних днів до засідання, крім питань, які визначені головою Національної ради, членами Національної ради невідкладними.
Згідно з п. 3.3.1 Регламенту проект рішення, підготовлений структурним підрозділом апарату Національної ради та завізований членом Національної ради, реєструється відділом протокольно-організаційної роботи.
Пунктом 3.3.11 Регламенту визначено, що підготовлені для розгляду на засіданні Національної ради проекти рішень та матеріали до них мають бути надані для ознайомлення голові Національної ради, членам Національної ради не пізніше ніж за три робочих дні до дати проведення засідання. У виняткових випадках проекти рішень можуть надаватися безпосередньо на засіданні Національної ради.
Таким чином, у виняткових випадках проекти рішень та матеріали до них можуть бути надані голові та членам Національної ради безпосередньо на засіданні.
Порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, організації та проведення перевірок, оформлення результатів перевірок ліцензіатів уповноваженими особами Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення (далі - Національна рада), а також порядок складання та подання органам, уповноваженим розглядати справи про адміністративні правопорушення, протоколів та матеріалів про адміністративні правопорушення визначено Інструкцією про порядок здійснення моніторингу телерадіопрограм, проведення перевірок телерадіоорганізацій та провайдерів програмної послуги, оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою Рішення Національної ради України з питань телебачення і радіомовлення 08.02.2012 № 115, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 лютого 2012 року за № 313/20626                  (далі - Інструкція № 115).
Приписами п. 1 розділу ІІІ Інструкції № 115 визначено, що Національна рада здійснює наглядові повноваження, зокрема шляхом здійснення моніторингу телерадіопрограм, а також проведення перевірок (планових або позапланових, виїзних або безвиїзних).
Відповідно до п. 3 розділу ІІІ Інструкції № 115, підставами для призначення позапланових перевірок є: подання ліцензіатом письмової заяви до Національної ради про проведення позапланової перевірки за його бажанням (ініціативою); виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії; обґрунтоване звернення фізичних і юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування, що свідчить про наявність ознак порушень ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії; перевірка виконання ліцензіатом рішень, розпоряджень Національної ради щодо усунення порушень вимог законодавства та/або умов ліцензії, прийнятих і виданих за результатами проведених перевірок; отримання обґрунтованої інформації (крім звернень фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та місцевого самоврядування), що свідчить про наявність ознак порушень ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії.
Як вбачається з оскаржуваного рішення, підставами для призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал «Прямий» є дві обставини, а саме: звернення гр. ОСОБА_2 та результати моніторингу мовлення ТОВ «Телеканал «Прямий», оформлені актом моніторингу програмного наповнення від 03.01.2020.
Згідно з п.п. 1, 2 розділу ІІ Інструкції № 115, об`єктами моніторингу є телерадіопрограми, які транслюються (ретранслюються) на території України, та телерадіопрограми, що надаються у складі програмної послуги.
Уповноваженими особами, які здійснюють моніторинг, є: представники Національної ради в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, працівники секретаріатів представників Національної ради, а також працівники відповідних структурних підрозділів Національної ради, до посадових обов`язків яких належить здійснення моніторингу.
Пунктом 2 розділу І інструкції № 115 визначено, що моніторинг - комплекс заходів, спрямованих на фіксацію і аналіз мовлення або програмної послуги, який здійснюється шляхом запису, перегляду (прослуховування) телерадіопрограм, що розповсюджуються ліцензіатами; акт моніторингу - службовий документ, складений уповноваженою особою Національної ради, в якому відображаються результати моніторингу.
За приписами п. 4 розділу ІІ Інструкції № 115 моніторинг телерадіопрограм телерадіоорганізацій передбачає: запис та збереження телерадіопрограм спеціалізованим технологічним обладнанням для приймання, запису і зберігання телерадіопрограм; перегляд (прослуховування) записаних телерадіопрограм; аналіз отриманих результатів і складання акта моніторингу; зберігання записів телерадіопрограм (за необхідності).
Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції № 115 в акті моніторингу телерадіопрограм телерадіоорганізації зазначають: найменування телерадіоорганізації; номер ліцензії; технічні параметри мовлення; вихідні дані (логотип, позивні); дату мовлення ліцензіата, що є предметом моніторингу; час початку програм (передач) (за необхідності); елементи програмного наповнення (за необхідності); назву програм (передач) (за необхідності); мову програм (передач) (за необхідності); жанр (тип) програм (передач) (за необхідності); програми (передачі) власного виробництва (за необхідності); національний/іноземний аудіовізуальний продукт (за необхідності); хронометраж програм (передач) (за необхідності); посаду, прізвище та ініціали уповноваженої особи, яка здійснила моніторинг; дату складання акта моніторингу; іншу інформацію залежно від предмета та виду моніторингу.
Згідно з п. 9 розділу ІІ Інструкції № 115 інформація, отримана під час моніторингу, може бути використана для: повідомлення ліцензіатів про порушення ними законодавства та/або умов ліцензій; підготовки аналітичних та інформаційних матеріалів про стан телерадіомовлення в Україні та підготовки рішень Національної ради; розгляду питань про факти порушень законодавства у сфері телебачення і радіомовлення; проведення перевірок ліцензіатів.
Таким чином, виявлення Національною радою під час проведення моніторингу телерадіопрограм, а також програм, що надаються у складі програмної послуги, ознак порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії є окремо підставою для призначення позапланових перевірок.
Як вбачається із змісту наявної у матеріалах справи копії акту моніторингу програмного наповнення від 03.01.2020, останній цілком відповідає приписам п. 7 розділу ІІ Інструкції № 115, а саме: містить технічні параметри мовлення, вихідні дані та дату моніторингу.
Крім того, Відповідач міг призначити спірну перевірку на підставі звернення                           гр. ОСОБА_2 , незалежно від факту складання ним акту моніторингу. 
Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам ч. 5 cт. 17 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» № 538/97-ВР.
Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону № 538/97-ВР Національна рада в межах своїх повноважень приймає регуляторні акти, у тому числі нормативно-правові, а також інші акти індивідуальної дії.
Частиною п`ятою статті 17 Закону № 538/97-ВР передбачено, що кожен акт індивідуальної дії Національної ради повинен містити мотивувальну частину, в якій зазначаються щонайменше такі дані: посилання на норму чинного закону України, яка наділяє Національну раду повноваженнями приймати зазначений акт індивідуальної дії; обставини, з настанням яких закони України пов`язують виникнення у Національної ради повноважень приймати відповідний акт, а також посилання на докази, якими підтверджується настання таких обставин.
Згідно з п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 115 планові та позапланові перевірки проводяться на підставі рішення Національної ради. У рішенні Національної ради про призначення позапланової перевірки зазначають найменування або прізвище, ім`я, по батькові ліцензіата, щодо якого буде проводитися перевірка, підстава для призначення перевірки та предмет перевірки.
Отже, під час призначення позапланової перевірки на підставі моніторингу телерадіопрограм Національною радою встановлюються лише підстави порушення ліцензіатом вимог законодавства та/або умов ліцензії, а не сам факт порушення, що встановлюються лише за результатами проведеної перевірки.
Позивачем в апеляційній скарзі також вказано, що питання призначення позапланової перевірки ТОВ "Телеканал "Прямий" при його розгляді на засіданні Національної ради               09 січня 2020 року в порушення вимог законодавства не визначалось невідкладним.
Відповідно до статті 3 Закону № 538/97-ВР діяльність Національної ради ґрунтується на принципах законності, незалежності, об`єктивності, прозорості, доступності для громадськості, врахування культурної, ідеологічної та політичної багатоманітності в суспільстві, врахування загальновизнаних міжнародних норм та стандартів у галузі телерадіомовлення, повноти і всебічного розгляду питань та обґрунтованості прийнятих рішень.
Згідно з пунктом 3.2.2. Регламенту порядок денний формується на підставі заявок за підписом начальників структурних підрозділів апарату Національної ради не пізніше ніж за шість календарних днів до засідання, крім питань, які визначені головою Національної ради, членами Національної ради невідкладними.
Пунктом 3.5.13. Регламенту встановлено, що голосування здійснюється кожним членом Національної ради особисто шляхом підняття руки. Рішення Національної ради вважається прийнятим, якщо за нього проголосувало не менше п`яти членів Національної ради. Рішення, які не отримали необхідної кількості голосів, вважаються не прийнятими.
Аналогічна норма закріплена в частині шостій статті 24 Закону України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення».
Так, під час голосування про включення до порядку денного та визнання невідкладним питання, «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал Прямий», м. Київ (HP № 00349-м від 29.08.2018, загальнонаціональне багатоканальне ТБ, логотип: «ПРЯМИЙ»)» голосували «За» - 7, «Проти» - 0, «Утримались» - 0. Таким чином, рішення прийнято одноголосно. 
Таким чином, при голосуванні про включення до порядку денного питання щодо призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал «Прямий» члени Національної ради одноголосно визнали його невідкладним.
Крім того, під час голосування за питання «Про призначення позапланової виїзної перевірки ТОВ «Телеканал Прямий», м. Київ (HP № 00349-м від 29.08.2018, загальнонаціональне багатоканальне ТБ, логотип: «ПРЯМИЙ»)» голосували «За» - 5, «Проти» - 0, «Утримались» - 2.
За результатами засідання Національної ради складається протокол, який є офіційним документом. Протокол засідання веде та оформлює відділ протокольно-організаційної роботи (пункт 3.6.2 розділу III Регламенту).
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення Національної ради від 09.01.2020 № 4 ухвалене відповідно до вимог Закону України «Про телебачення і радіомовлення» у спосіб визначений Законом України «Про Національну раду України з питань телебачення і радіомовлення» та з дотриманням Регламенту Національної ради.
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що на виконання наказу першого заступника голови Національної ради № 5а/4 від 13.01.2020 було проведено позапланову виїзну перевірку ТОВ «ТЕЛЕКАНАЛ «ПРЯМИЙ», м. Київ, за результатами якої складено Акт № 21 від 22.01.2020 року.
Так, розглянувши Акт № 21 від 22.01.2020, заслухавши пояснення уповноваженого представника цієї компанії, Національна рада ухвалила рішення «Про результати позапланової виїзної перевірки ТОВ «ТЕЛЕКАНАЛ «ПРЯМИЙ», м. Київ (HP № 00349-м від 29.08.2018, багатоканальне мовлення (МХ-2), логотип: «ПРЯМИЙ»)», яким визнано порушення ТОВ «ТЕЛЕКАНАЛ «ПРЯМИЙ», м. Київ, частини п`ятої статті 28 та частини другої статті 62 Закону України «Про телебачення і радіомовлення» та оголошено Товариству попередження.
Отже, оскаржуване рішення Національної ради № 4 від 09.01.2020 є індивідуальним правовим актом, тобто офіційно оформленим результатом волевиявлення органу державної влади, здійснюваним в односторонньому порядку і спрямованим на виникнення певних юридичних наслідків, стосується конкретно інтересів Позивача, його прав і обов`язків, оскільки породжує для нього певні юридичні наслідки.
Отже, правові наслідки оскаржуваного у даній справі рішення є вичерпаними, а отже, задоволення позову у частині скасування вказаного рішення, не може призвести до відновлення порушених прав Позивача, оскільки після проведення перевірки права Позивача порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.
Таким чином, рішення Національної ради № 4 від 09.01.2020, як акт одноразового застосування, вичерпав свою дію фактом свого виконання.
Відтак, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року.
Колегія суддів вказує, що апеляційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені в позовній заяві, з урахуванням яких, суд першої інстанції вже надав оцінку встановленим обставинам справи. Належних обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права апеляційна скарга Позивача не містить.
Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Розглянувши доводи Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий", викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Телеканал "Прямий" залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 квітня 2021 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                                  О.М. Оксененко

Повний текст складено 19.07.2021 року.