ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 580/3506/19
адміністративне провадження № К/9901/17333/20  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу
за касаційною скаргою ОСОБА_1 
на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року (головуючий суддя - Білоноженко М.А.) 
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року (головуючий  суддя - Василенко Я.М., судді: Кузьменко В.В., Шурко О.І.) 
у справі №580/3506/19
за позовом ОСОБА_1 
до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України 
про визнання дій протиправними.
I. РУХ СПРАВИ
1. У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати протиправними дії Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату Міністерства юстиції України (далі - Комісія) щодо розгляду подання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 19 грудня 2018 року за  №4-01-19 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю», а також ухвалення за результатом розгляду цього подання рішення №1 від 28 травня 2019 року.
2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 19 грудня 2018 року Комісією за наслідком розгляду подання Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - ГТУЮ у Черкаській області) від 19 грудня 2018 року за № 4-01-19 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю» прийнято рішення анулювати свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на його ім`я Міністерством юстиції України 20 грудня 2010 року за НОМЕР_1, з підстави, передбаченої пунктом «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат». 
3. Позивач стверджував, що розгляд відповідачем зазначеного подання здійснено з порушенням встановленого порядку, оскільки він не був завчасно  поінформований про дату і час проведення засідання, а його участь у засіданні була обмежена лише наданням пояснень щодо обставин, наведених у поданні, чим порушено право на ефективний захист у процесі прийняття відповідачем рішення. 
4. Окрім цього, відповідач здійснив розгляд подання ГТУЮ у Черкаській області, до якого не додано усіх документів, передбачених пунктом 4 Порядку внесення Міністерством юстиції України, головними територіальними управліннями юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі або Нотаріальною палатою України подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та його розгляд Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 28 липня 2011 року №1904/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 липня 2011 року за №925/19663 (далі - Порядок №1904/5), серед яких: копії документів, на підставі яких це подання внесено, доповідна записка про роботу нотаріуса, пояснення нотаріуса на предмет обставин, викладених у цьому поданні. На думку позивача, відсутність цих документів свідчить про те, що розгляд подання здійснювався відповідачем необ`єктивно та упереджено.
5. Позивач звернув увагу на те, що рішення про анулювання виданого йому свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю було прийнято відповідачем з посиланням на підпункт «е» пункту 2  частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат», у зв`язку з неодноразовим порушення чинного законодавства при вчиненні нотаріальних дій, тоді як перевірка здійснювалася та відповідне подання вносилося Головним територіальним управлінням юстиції у Черкаській області з інших підстав - у зв`язку з грубим порушенням закону, яке завдало шкоди громадянину. 
6. Також позивач зазначив, що відповідач розглянув подання з перевищенням наданих йому повноважень, оскільки встановлення фактів порушення нотаріусом чинного законодавства України під час вчинення нотаріальних дій не входить до повноважень Комісії, а належить до виключної компетенції суду.
7. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти адміністративного позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні. Послався на безпідставність доводів позивача щодо порушення його права на участь в засіданні, оскільки останній належним чином був повідомлений про засідання та брав у ньому участь, надавав пояснення та відповідні докази, що підтверджується відповідними протоколами засідання Комісії. Також зазначив, що повноваженнями Комісії, серед іншого, є здійснення контролю та перевірки нотаріальної діяльності, а також видача та анулювання, в установленому законом порядку, свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю. З метою реалізації таких повноважень Комісія має право надавати оцінку діям нотаріуса. Підставою для анулювання  свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю позивача стали факти неодноразового порушення ним професійних обов`язків під час вчинення нотаріальних дій. 
8. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня  2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  31 березня 2020 року, ОСОБА_1 в задоволенні позову відмовлено. 
9. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_1 звернувся з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.   
10. Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.
II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ 
11. З матеріалів справи вбачається, що позивач до анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю здійснював приватну нотаріальну діяльність на території Шполянського нотаріального округу Черкаської області.
12. До Міністерства юстиції України 23 жовтня 2018 року надійшло звернення Шполянського відділення Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області щодо посвідчення позивачем договорів відчуження земельної ділянки та розташованого на ній житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , за наявності арешту та заборони на їх відчуження.
13. Міністерство юстиції України 31 жовтня 2018 року надіслало зазначене звернення ГТУЮ в Черкаській області з дорученням розглянути його, розібратися в ситуації, що склалася, та поінформувати автора звернення про результат його розгляду. Цим же листом  Головне територіальне управління юстиції в Черкаській області було зобов`язано надати Міністерству юстиції України копію відповіді на звернення та інформацію з порушених у цьому зверненні питань.
14. На підставі вказаного доручення ГТУЮ в Черкаській області проведено перевірку шляхом витребування від позивача документів, відомостей та письмових пояснень за фактом посвідчення договорів відчуження земельної ділянки та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
15. Перевіркою виявлено порушення в діяльності приватного нотаріуса   ОСОБА_1 , а саме: вчинення нотаріального посвідчення двох договорів відчуження майна, на яке накладено арешт та накладено заборону на відчуження, що призвело до завдання стягувачу у виконавчому провадженні ОСОБА_2 збитків у виді недоотриманих аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 .
16. За результатом перевірки ГТУЮ в Черкаській області до Комісії внесло до Комісії подання від 19 грудня 2018 року за №4-01-19 про анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю ОСОБА_1 .
17. За результатом розгляду зазначеного подання Комісія прийняла рішення від              28 травня 2019 року №1 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого Міністерством юстиції України 20 грудня                 2010 року за НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , на підставі підпункту «е» пункту 2 частини першої  статті 12 Закону України «Про нотаріат» у зв`язку з неодноразовим порушення нотаріусом чинного законодавства.
18. Міністерством юстиції України на підставі указаного рішення Комісії та відповідно до та підпункту «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат»   прийнято наказ від 18 червня 2019 року за №1860/5, яким анульовано свідоцтво від 20 грудня 2010 року НОМЕР_1 про право на зайняття нотаріальною діяльністю, видане на ім`я позивача.
19. На підставі зазначеного наказу Міністерства юстиції України ГТУЮ в Черкаській області прийнято наказ від 10 липня 2019 року за №490/06 про припинення діяльності приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу ОСОБА_1 з 17 липня 2019 року.
20. Не погоджуючись з діями Комісії щодо розгляду подання ГТУЮ в Черкаській області та прийняття за наслідком розгляду рішення  про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на його ім`я, ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з даним позовом.
21. Також судами встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ГТУЮ у Черкаській області, Міністерства юстиції України, Комісії, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Комісії від 28 травня 2018 року №1, наказ Міністерства юстиції України від 18 червня 2019 №1860/5 «Про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого ОСОБА_1 », наказ Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 10 липня  2019 року №490/06 «Про припинення приватної нотаріальної діяльності та анулювання реєстраційного посвідчення, ОСОБА_1 » (справа №640/19337/19).
22. Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від  26 травня 2020 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.
IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
23. Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач під час розгляду подання діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а також з дотриманням процедури розгляду подання, визначеної Порядком №1904/5. 
24. Питання ж щодо правомірності дій відповідача з прийняття рішення від 28 травня 2019 року №1 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я позивача, не може вирішуватися в рамках даної справи, оскільки є предметом дослідження в іншій судовій справі - №640/19337/19, що на той час перебувала в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва. 
25. Апеляційний суд з таким висновком суду першої інстанції погодився та додатково зазначив, що доводи ОСОБА_1 про відсутність документів за переліком, визначеним Порядком №1904/5, як додатків до подання є необґрунтованими, оскільки матеріали та документи, отримані в рамках перевірки за зверненням Шполянського відділення Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області були долучені до подання Головного територіального управління юстиції в Черкаській області. Що ж стосується  довідки за результатом проведеної перевірки, то Порядком проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 року №357/5 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року №298/25075; далі - Порядок №357/5) не передбачено її складання у разі здійснення перевірки за зверненням юридичної особи.
26. Перелік додатків до подання, наведений у пункті 4 Порядку №1904/5, не є  вичерпним та визначається управлінням юстиції самостійно, в залежності від підстави анулювання свідоцтва про право на заняття нотаріальною діяльністю.
IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
27. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій та, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати  та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.
28. На обґрунтування касаційної скарги зазначив, що суди неповно встановили обставини справи та не надали належної оцінки його доводам щодо порушення Комісією процедури розгляду подання ГТУЮ в Черкаській області, оскільки залишили поза увагою те, що в порушення вимог пункту 11 Положення про Комісію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року № 923 секретар Комісії не поінформував його про дату і час проведення засідання не пізніше ніж за 10 днів, а також те, що Комісія надала йому можливість взяти участь лише в частині засідання.
29. Окрім цього, Комісія розглянула подання з перевищенням наданих їй повноважень, оскільки встановлення фактів порушення нотаріусом чинного законодавства України під час вчинення нотаріальних дій не входить до повноважень Комісії і належить до виключної компетенції суду; у той же час судові рішення, якими встановлено порушення ним Закону при вчиненні нотаріальних дій відсутні.
30. Наступним доводом касаційної скарги позивач зазначив неоднакове застосування судом апеляційної інстанції норм  матеріального права, а саме: пунктів 2, 13, 14 Порядку 357/5, щодо визначення способу дій суб`єкта владних повноважень під час проведення перевірки за зверненням Шполянського відділення Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, внаслідок чого дійшов різних правових висновків.
31. Так, в даній справі суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність у суб`єкта владних повноважень необхідності утворити комісію для проведення перевірки за зверненням юридичної особи, скласти відповідну довідку про результати проведеної перевірки з висновками. В іншій же справі за №580/481/19 апеляційний суд дійшов висновку про протиправність недотримання суб`єктом владних повноважень загальної процедури оформлення та проведення перевірки, яка полягає в нестворенні комісії та нескладенні довідки про результати проведеної перевірки з висновками.
32. Комісія своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористалася.
V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
33.          Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вважає за необхідне зазначити таке. 
34.  Касаційне провадження у справі відкрито з підстави, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України (в редакції, чинній на момент звернення за касаційною скаргою), а саме: якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.
35. Предметом судового контролю у даній справі є дії Комісії під час прийняття рішення про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 .
36. Суди попередніх інстанцій обґрунтовано обмежилися перевіркою доводів сторін в межах предмета доказування у цій справі та зазначили про неможливість здійснення перевірки доводів ОСОБА_1 , які стосуються питання правомірності прийнятого Комісією рішення, зокрема доводи щодо встановлення Комісією факту порушення нотаріусом чинного законодавства України під час вчинення нотаріальних дій, оскільки вони підлягають вирішенню в межах позовних вимог про визнання протиправним рішення Комісії, що пред`явлені в іншій судовій справі.
37. Згідно зі статтею 6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.
38. Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
39. Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
40. Статтею 3 Закону України від 02 вересня 1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Закон № 3425-ХІІ) визначено, що нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.
41.   Відповідно до статті 2-1 цього ж Закону державне регулювання нотаріальної діяльності полягає, серед іншого, у встановленні порядку анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; здійсненні контролю за організацією нотаріату, проведенням перевірок організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; визначенні органів та осіб, які вчиняють нотаріальні дії, здійснюють контроль за організацією нотаріату, проводять перевірки організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства; встановленні правил професійної етики нотаріусів.
42. Контроль за організацією нотаріату, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів, дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства здійснюються Міністерством юстиції України, Головним управлінням юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головними управліннями юстиції в областях, містах Києві та Севастополі.
43. Підпунктом «е» пункту 2 частини першої статті 12 Закону № 3425-ХІІ передбачено, що свідоцтво про право на заняття нотаріальною діяльністю може бути анульовано Міністерством юстиції України за рішенням Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату, прийнятим на підставі подання, зокрема,  головних управлінь юстиції в областях, у випадках неодноразового порушення нотаріусом чинного законодавства або грубого порушення закону, яке завдало шкоди інтересам держави, підприємств, установ, організацій, громадян при вчиненні нотаріальних дій та/або інших дій, покладених на нотаріуса відповідно до закону.
44. Частиною дев`ятою статті 10 Закону № 3425-ХІІ передбачено, що питання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю розглядається Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням, зокрема, головних управлінь юстиції в областях у випадках, визначених цим Законом. 
45. Положенням про Вищу кваліфікаційну комісію нотаріату, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 серпня 2011 року №923 далі - (Положення №923), визначено, що Вища кваліфікаційна комісія нотаріату утворюється при Мін`юсті (пункт 1 Положення). Комісія відповідно до покладених на неї завдань розглядає подання, зокрема, головних управлінь юстиції про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (пункт 4 Положення №923). 
46. Комісія приймає рішення більшістю голосів присутніх на засіданні членів Комісії. Рішення викладається в письмовій формі, підписується головуючим на засіданні та членами Комісії, які брали участь у засіданні (пункт 14 Положення №923).
47. За результатами розгляду питання Комісія ухвалює рішення про анулювання або відмову в анулюванні свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю (підпункт 5 пункту 22 Положення №923).
48. Отже, за наведеного правового регулювання правовідносин, що склалися у даній справі, є обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про те, що Комісія, приймаючи 28.05.2019 року рішення за №1 про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю, виданого на ім`я ОСОБА_1 , діяла в межах наданих їй законом повноважень та у спосіб, визначений законом.
49. Пунктом 4 Порядку №1904/5 визначено, що перелік документів, які додаються до Подання, визначається управлінням юстиції залежно від підстав, передбачених пунктом 2 частини першої статті 12 Закону України «Про нотаріат». 
50. Одним із доводів протиправності дій Комісії, наведених ОСОБА_1 в адміністративному позові було те, що Комісія здійснила розгляд подання ГТУЮ у Черкаській області, до якого не додано документ про перевірку його роботи як приватного нотаріуса.
51. Розглядаючи цей аргумент позивача, суд апеляційної інстанції зазначив, що Порядком проведення перевірки організації роботи державних нотаріальних контор, державних нотаріальних архівів, організації нотаріальної діяльності приватних нотаріусів, дотримання державними і приватними нотаріусами порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил нотаріального діловодства, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 17 лютого 2014 року №357/5 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 17 лютого 2014 року №298/25075; далі - Порядок №357/5) не передбачено складення довідки у разі здійснення перевірки роботи нотаріуса за зверненням юридичної особи.   
52. Водночас, Верховний Суд у постанові від 12 червня 2020 року у справі №580/481/19, залишаючи касаційну скаргу ГТУЮ у Черкаській області без задоволення, а оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій без змін, виходив з того, що ГТУЮ у Черкаській області під час проведення перевірки та надання правової оцінки діям приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу в Черкаській області ОСОБА_1 за зверненням Шполянського відділення Смілянського ВП ГУ НП в Черкаській області не дотримано вимог Порядку №357/5. 
53. Зокрема, зазначено, що ГТУЮ у Черкаській області безпідставно обмежилося лише витребуванням у приватного нотаріуса ОСОБА_1 пояснень та відповідних документів для перевірки його діяльності за зверненням юридичної особи, тоді як Порядком №357/5 передбачено вчинення необхідних дій та прийняття рішень, які є підставою для проведення такої перевірки, а також оформлення результатів її проведення.
54. З огляду на викладене, Верховний Суд вважає за необхідне виключити з мотивувальної частини постанови суду апеляційної інстанції висновок про те, що під час перевірки роботи нотаріуса за зверненнями фізичних та юридичних осіб відсутня необхідність утворювати комісію для здійснення такої перевірки, а також складати відповідну довідку за її результатом, оскільки позапланова комплексна, цільова або контрольна перевірка та перевірка за зверненням фізичних та юридичних осіб є різними за своєю суттю перевірками.
55.   Стосовно питання участі ОСОБА_1 у засіданні Комісії під час розгляду подання про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю та реалізації права на участь у прийнятті рішення, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
56. Пунктами 8 та 9 Порядку №1904/5 передбачено, що після попереднього розгляду членом Комісії, подання розглядається на засіданні Комісії у присутності нотаріуса, щодо якого внесено подання, представника Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управління юстиції або територіального уповноваженого.
57. Розгляд подання на засіданні Комісії розпочинається з доповіді члена Комісії, який підготував висновок, після чого заслуховуються представник Департаменту державної реєстрації та нотаріату Мін`юсту, управління юстиції або територіальний уповноважений та нотаріус, щодо якого складено Подання.
58. Критерій щодо прийняття рішення з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення випливає з принципу гласності прийняття рішень. Цей критерій застосовується у процесі прийняття рішення, особливо, якщо воно матиме несприятливі наслідки для особи. Особа, щодо якої приймається рішення, має право бути вислуханою, наводити доводи та докази на їх підтвердження.
59. Основна мета правової (справедливої) процедури - щоб суб`єкти владних повноважень, діяли правомірно, тобто належно, згідно з визначеними нормами права, але такими нормами права, які відповідають критеріям природного права, моральності, розумності, справедливості, а також загальноправовим принципам, що встановлені органами правосуддя.
60. Судами встановлено та підтверджується матеріалами справи, зокрема, копіями витягів з протоколів засідання Комісії від 18 лютого 2019 року та 28 травня 2019 року, що позивач був присутній на засіданнях Комісії та надав пояснення щодо обставин, викладених у поданні, також Комісією здійснено належні дії щодо повідомлення позивача про дату, час та місце засідання Комісії.
61. Враховуючи викладене, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що розгляд подання Комісією здійснено з дотриманням положень Порядку №1904/5, а позивач відповідно до правової (справедливої) процедури, яка є невід`ємною складовою принципу верховенства права, був почутий.
62. Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу  межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
63. Згідно з частиною четвертою статті 351 КАС України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.
64. За наведених обставин правильні по суті рішення судів першої та апеляційної інстанцій підлягають зміні лише в мотивувальній частині.
Керуючись статтями  341,  345,  350, 351,  355, 356 КАС України, Верховний Суд
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року у справі № 580/3506/19 змінити.
Виключити з мотивувальної частини постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року висновок щодо відсутності необхідності складення територіальним управлінням юстиції довідки за результатом здійснення перевірки за зверненням юридичних та фізичних осіб.
В іншій частині постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 березня 2020 року та рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року у справі №580/3506/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                                    М.В. Білак

 О.А. Губська

                                                                                                      О.В. Калашнікова