Ухвала
19 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 643/12826/20
провадження № 61-13890ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року                  у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання акту-розрахунку недійсним та таким, що не підлягає сплаті, 
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківміськгаз») про визнання акту-розрахунку недійсним та таким, що не підлягає сплаті.
 
Позов мотивований тим, що акт-розрахунок заборгованості за газопостачання відповідача від 26 жовтня 2018 року складений за період із 21 вересня 2015 року до
20 вересня 2019 року, тобто період зарахування складає 13 місяців. Однак такий розрахунок ПАТ «Харківміськгаз» повинно зробити не більше, ніж 12 місяців з дня встановлення лічильника газу або пломби. 15 листопада 2011 року відповідно до припису ПАТ «Харківміськгаз» про проведення періодичної метрологічної повірки 
06 грудня 2011 року у неї був знятий лічильник газу № 391690 для проведення періодичної повірки. 13 грудня 2011 року відповідно до акту про установку побутового лічильника газу після повірки та акту пломбування побутового лічильнику газу їй було встановлено її лічильник газу № 391690 після періодичної повірки та надано свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки № ЦСБ 223Н. Тобто відповідач на виконання вимог Кодексу Газорозподільчих систем України повинен був проводити розрахунок починаючи з 13 грудня 2011 року до 13 грудня 2012 року. Крім того, співробітники ПАТ «Харківміськгаз» протягом 8 років взагалі не приходили та не проводили контрольне зняття показань лічильника.
 
Уточнивши 08 вересня 2020 року позовні вимоги, позивачка просила визнати недійсним та таким, що не підлягає сплаті, акт-розрахунок від 26 жовтня 2018 року, складений АТ «Оператора газорозподільної системи «Харківміськгаз» на підставі акту порушення від 20 вересня 2016 року № 15/010920 за період із 21 вересня 2015 року до 20 вересня 2016 року за адресою: АДРЕСА_1 , відносно неї о/р НОМЕР_1 . 
Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2020 року                             у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Московського районного суду міста Харкова від 11 грудня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову                        у задоволенні позову ОСОБА_1 
13 серпня 2021 року (згідно штемпеля на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких мотивів.
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає, касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи, справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про захист прав споживача про визнання акту-розрахунку недійсним та таким, що не підлягає сплаті, тобто справа № 643/12826/20 стосується захисту прав споживачів і є малозначною в силу вимог закону. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє                             у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення                                    у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 07 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» про визнання акту-розрахунку недійсним та таким, що не підлягає сплаті.
Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                                        М. М. Русинчук
                                                                                                                                   Н. О. Антоненко
В. І. Крат