Справа № 127/2-1209/2010
Провадження № 22-ц/801/1467/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Медяна Ю. В.
Доповідач:Береговий  О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2021 року	Справа № 127/2-1209/2010	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),
суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,
за участю секретаря судового засідання Михайленко А.В.,
учасники справи:
стягувач: публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,
заявник (правонаступник стягувача): товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,
боржник: ОСОБА_1 ,
заінтересована особа: Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,
розглянув цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» про заміну стягувача у виконавчому провадженні за апеляційною скаргою представника боржника ОСОБА_1  адвоката Бездітної Тетяни Вячеславівни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року, постановлену місцевим судом під головуванням судді Медяної Ю.В.,

встановив:

В вересні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача у виконавчому провадженні.
Заява мотивована тим, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області у справі №2-1209-2010 позовні вимоги АТ «Дельта Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року задоволено та видано виконавчий лист №2-1209-2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором.
Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1209-2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором перебуває на примусовому виконанні у Замостянському відділі ДВС м. Вінниця ЦЗМУ Міністерства юстиції (м. Хмельницький).
24 липня 2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» було укладено договір №2295/К про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого заявник набув право грошової вимоги до боржника за кредитним договором №32.3/37-КМК/08 від 14 серпня 2008 року у сумі 6613,06 доларів США.
З підстав зазначених вище, заявник просив замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1209-2010, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"». 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"», первісний стягувач – Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк», боржник – ОСОБА_1 , заінтересована особа – Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Хмельницький), про заміну стягувача у виконавчому провадженні задоволено.
Замінено стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-1209-2010, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"».
Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, представник боржника ОСОБА_1 адвокат Бездітна Тетяна Вячеславівна подала апеляційну скаргу у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила суд скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на думку заявника суд попередньої інстанції прийшов до помилкового висновку про можливість задоволення заяви, оскільки на підставі документів Замостянського ВДВС м. Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) справу № 127/2-1209-2010 було закрито, а виконавче провадження знищено, у зв`язку із закінченням строку його зберігання в архіві. Між тим, зазначає, що заявником не надано суду оригіналу виконавчого листа, та будь-яких інших належних та допустимих доказів, на підтвердження тієї обставини, що на виконанні відповідного органу ДВС перебуває відкрите виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1209-2010.
03 серпня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечило аргументи викладені в апеляційній скарзі вказавши, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та застосував до них норми права, які відповідають вказаним обставинам.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з огляду на наступне.
Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам ухвала суду не відповідає.
Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 26 січня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №32.3/153-КМК/07 від 14 червня 2007 року та кредитним договором №32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року у загальному розмірі 71289,82 грн., а також витрати по оплаті судового збору в розмірі 712,90 грн. та 120 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. (а.с. 110-111 Том 1)
Постановою ВП №22140914 26 жовтня 2010 року відкрито виконавче провадження щодо виконання виконавчого листа №2/1209 виданого 02 березня 2010 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Кредитпромбанк» в сумі 72122,72 грн. (а.с. 122 Том 1)
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 липня 2017 року по справі №127/2-1209/10 замінено стягувача по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-1209-2010, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці, на виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці по справі № 2-1209-2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором № 32.3/153-КМК/07 від 14 червня 2007 року та кредитним договором № 32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року в сумі 71 289,82 грн., судового збору в сумі 712,90 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120,00 грн. на користь ВАТ «Кредитпромбанк», а саме: стягувача – ПАТ «Кредитпромбанк» на правонаступника – Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк». (а.с. 54-56 Том 2)
Як вбачається із протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-07-06-000029-b від 14 липня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» стало переможцем електронних торгів на кредитний портфель (власник активів ПАТ "Дельта Банк"), що складається з прав вимоги та інших майнових прав за 1669 кредитними договорами, що забезпечені іншою заставою, 807 беззаставними кредитними договорами та дебіторською заборгованістю за 112 договорами. (а.с. 213 Том 2)
Платіжним дорученням №16399 від 23 липня 2020 року підтверджується сплата ТОВ Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» на рахунок АТ «Дельта Банк» 1702794,59 грн. за придбання активів згідно з протоколом №UA-EA-2020-07-06-000029-b від 14 липня 2020 року (а.с. 214Том 2). Відповідно до договору відступлення прав вимоги №2295/К від 24 липня 2020 року укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"», ПАТ «Дельта Банк» відступає належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів та/або фізичних осіб-підприємців та/або юридичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору. (а.с. 209-211 Том 2)
Згідно із витягом із додатку №1 до договору №2295/К про відступлення прав вимоги від 24 липня 2020 року новим кредитором за кредитним договором №32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року на суму 6613,06 доларів США, укладеного між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк» стає ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» (а.с. 212 Том 2).
Як вбачається з листа Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №26625/18 24-25 від 30 березня 2021 року зазначено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження в відділі було відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1209-2010 від 02 березня 2010 року виданого Вінницьким міським судом Вінницької області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь стягувача заборгованість за кредитним договором № 32.3/153-КМК/07 від 14 червня 2007 року та кредитним договором № 32.3/37-КМК/08 від 14 березня 2008 року в загальному розмірі 71 289,82 грн., судового збору в сумі 712,90 грн. та витрат на ІТЗ розгляду справи в розмірі 120,00 грн. 03 вересня 2020 року дане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з направленням виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. Станом на 30 березня 2021 року дане виконавче провадження знищено у зв`язку з закінченням строку зберігання виконавчого провадження у архіві (а.с. 41-42 Том 3).
Відповідно до положень ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником (ч.1). Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець (ч.2). Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття провадження (ч.5).
Аналогічні положення містить ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», яка передбачає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Під правонаступництвом як на стадії виконання судового рішення, так і до відкриття виконавчого провадження, розуміється заміна однієї із сторін (стягувача або боржника) з переходом прав і обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брала участь як у розгляді справи, так і у виконавчому провадженні.
Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, згідно з вимогами чинного законодавства (ст.512 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.115 Закону України «Про виконавче провадження») заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
За вказаних обставин, враховуючи, що до ТОВ «Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів"» після укладення із ПАТ «Дельта Банк» договору про відступлення прав вимоги перейшло право вимоги у спірних правовідносинах і заявник є новим кредитором ОСОБА_1 , колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність передбачених законом підстав для заміни сторони виконавчого провадження і задоволення заяви.
При цьому варто зауважити, що заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Доводи апеляційної скарги про неврахуванням судом того факту, що заявник просить замінити стягувача у виконавчому провадженні, яке закінчено та знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання в архіві, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, з таких міркувань.
Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
Виходячи із норм ч. 1 ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», які зазначені вище, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі, за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.
Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.
У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, внаслідок чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.
Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.
Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.
Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09, де Верховний Суд вказав, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма ст.442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.
Отже, доводи апеляційної скарги про те, що суд попередньої інстанції був позбавлений процесуальної можливості задоволити заяву про заміну стягувача у виконавчому провадженні яке закінчено та знищене, є безпідставні.
Окрім того, відхиляючи дані доводи колегія суддів враховує, що виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст.6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст.1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
У п.9 ст.129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною 1 ст.18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Таким чином, вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.
Належних і допустимих доказів на спростування вказаних висновків суду матеріали справи не містять.
Інші доводи скарги, щодо необґрунтованого висновку суду першої інстанції про задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням особистих коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для апелянта, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни судового рішення – не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України і її слід залишити без змін.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника боржника ОСОБА_1 адвоката Бездітної Тетяни Вячеславівни залишити без задоволення.
Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 20 квітня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий                 О.Ю. Береговий

Судді:                 О.В. Ковальчук

                                                                       Т.Б. Сало