П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 946/3058/21	

Категорія: 113070100                                                                                            Головуючий в 1 інстанції: Присакар О.Я.
                                                                                                                               Час і місце ухвалення: 

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –  Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І. 
                                  –  Ступакової І. Г.                      
             при секретарі –  Поварчук В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2021 р. по справі   за позовом      ОСОБА_1     до     Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Управління патрульної поліції  в  Одеській  області  Департаменту патрульної  поліції про  скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4055704 від 12.04.2021 року  про притягнення  ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 510 грн., закриття провадження по справі та стягнення судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог зазначається, що 12.04.2021 року о 06:25 на пр. Миру, 40 в с. Каланчак позивача зупинив інспектор роти Відділу організації несення служби в м. Ізмаїл УПП в Одеській області лейтенант поліції Тищенко Антон Васильович. Причиною зупинки стало те, що він керував транспортним засобом «FORD TRANSIT», д/н НОМЕР_1 , та не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку при з`їзді з кругового руху, чим порушив п.9.2.б ПДР та ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Ніяких належних доказів щодо керування позивачем транспортним засобом, окрім вищезазначеної постанови  матеріали справи не містять, також відсутні відео докази вчинення адміністративного правопорушення.
Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області в складі від 31 травня 2021 року позов  ОСОБА_1   до Управління патрульної поліції в Одеській області  Департаменту патрульної  поліції  про  скасування постанови  про адміністративне  правопорушення  задоволено.
Постанову про  накладення адміністративного  стягнення по  справі про  адміністративне правопорушення  у сфері  забезпечення безпеки  дорожнього руху,  зафіксоване не  в автоматичному  режимі серії  ЕАН   № 4055704  від 12  квітня 2021  року про  притягнення ОСОБА_1   до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП скасовано  і закрито справу про адміністративне правопорушення.
Стягнуто з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції на користь  ОСОБА_1   витрати по сплаті судового збору в сумі 454 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, Управління Патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на неправильно встановлені обставини справи та порушення норм права, просить скасувати рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом із службового відео реєстратора розташованого в службовому автомобілі поліцейських. Відомості про технічний  засіб, яким зафіксовано правопорушення у відповідності до ст. 283 КУпАП, внесені до оскаржуваної постанови, а саме п. 7. Отже, подані відповідачем відеозаписи відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом є достовірними та достатніми для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 с. 122 КУпАП.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що 12  квітня 2021  року  інспектором Відділу  організації несення  служби в  м.  Ізмаїл УПП  в Одеській  області лейтенантом  поліції Тищенко  Антоном Васильовичем  в с.  Каланчак,  Ізмаїльського району  по просп.  Мира,  40,  відносно  ОСОБА_1 складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,  серії ЕАН № 4055704 від 12.04.2021 року.
Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ОСОБА_1 12.04.2021 року о 06:25 год. за адресою пр. Миру, 40 в с. Каланчак, керуючи транспортним засобом «FORD TRANSIT», д/н НОМЕР_1 не подав сигнал світловим показником повороту відповідного напрямку при з`їзді з кругового руху, чим порушив п.9.2.б ПДР та ч. 2 ст. 122 КУпАП.  
За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. 
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення
Надаючи правову оцінку рішенню суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.    
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 р. №3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. №1306.
Згідно з п.1.1. ПДР, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до ч.5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 ПДР України визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно виконувати вимоги цих Правил. 
Відповідно до п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови стало порушення позивачем вимог п.9.2.б ПДР України, тобто за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 122 КУпАП.
Відповідно до п. 9.2 «б»  ПДР, водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку  перед перестроюванням, поворотом або розворотом.
Вказаний попереджувальний сигнал необхідний для інформування інших водіїв про зміну напрямку руху та надання їм можливості скоригувати свої дії (вибрати безпечну швидкість, перестроїтись в іншу смугу руху, тощо) з урахування відповідного маневру водія, який подає попереджувальний сигнал.
Відповідно до пункту 9.4 ПДР України, подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху.
Маневрування (маневр) - початок руху, перестроювання транспортного засобу в русі з однієї смуги на іншу, поворот праворуч чи ліворуч, розворот, з`їзд з проїзної частини, рух заднім ходом (пункт 1.10 ПДР України).
Згідно до положень ч. 2  ст. 122 КУпАП  адміністративним правопорушенням є порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.
За приписами статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 251 КУпАП України  визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Так, відповідачем до суду першої інстанції надано відзив (надіслано поштовою кореспонденцією 31.05.2021 року) на позовну заяву по справі 946/3058/21, до якого додано компакт-диск з відеозаписом IMG_3815, стоп-кадром та фото постанови про накладення адміністративного стягнення.
Дослідивши надані відповідачем докази, судом встановлено, що відеозапис IMG_3815 наданий відповідачем низької якості (погане завантаження), оскільки  відеозапис зупиняється на 02  секунді та продовжується з 17 секунди, та на даному відеозаписі лише видно, що попереду автомобіля відповідача, на досить великій дистанції рухався автомобіль.  
При цьому, вищезазначений відео файл не відображає ідентифікуючих ознак транспортного засобу, який не увімкнув сигналу світловими покажчиками повороту відповідного напрямку про з`їзд з кругового руху (на ньому не видно ані державного номерного знаку, ані марки автомобіля, здійснення маневру повороту, відсутність світлового покажчика повороту, наявність у певному місці перехрестя, тощо), а отже вказаний відеозапис не можливо рахувати як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення.
Також, на наданому відеозаписі відсутнє підтвердження зупинення автомобіля позивача через деякий проміжок часу при здійсненні їм маневру, а саме після з`їзду з кругового руху, що унеможливлює можливість ідентифікації транспортного засобу.  
Таким чином, за результатами перегляду відеозапису, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення за обставин, викладених в оскаржуваній постанові, не було зафіксовано.
Разом з цим, відповідач посилаючись на 12 секунду відеозапису та надаючи з нього  стоп-кад з з описом, на кому перебуває транспортний засіб «FORD TRANSIT», д/н НОМЕР_1 12.04.2021 року о 06:24 год. на перехресті з круговим рухом за адресою: просп. Миру, м. Ізмаїл, вказує про порушення позивачем ПДР, водночас це також не свідчить про підтвердження порушення позивачем ПДР, оскільки, з даного доказу встановлено заїзд на перехрестя з круговим рухом, а не  з`їзд з кругового руху без увімкнення світлового покажчика. При цьому фото не підтверджує наявність або відсутність увімкненого світлового покажчика повороту.
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.
При цьому колегія суддів зазначає, що положеннями  ст. 90 КАС України  визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та  об`єктивному дослідженні.  Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.  Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Обов`язок  доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.
Аналогічна правова позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 р. у справі № 760/2846/17.
В свою чергу, відповідачем не надано до суду інших доказів, які підтверджують наявність складу правопорушення та спростовують пояснення позивача, викладені в адміністративному позові, які б дозволили вказати на достовірність обставин викладених в постанові про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, а тому будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія в силу дії презумпції невинуватості.
При цьому, колегія суддів за відсутності доведеного факту вчинення адміністративного правопорушення, не надає оцінки процедурі притягнення до адміністративної відповідальності.
Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2  ст. 122 КУпАП, постанова підлягає скасуванню.
Відповідно до положень  статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до  ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст.ст.  272,  286,  308,  310,  315, 316,  321,  322,  325  КАС України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И ЛА :

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.
Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 31 травня 2021 р. залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.                                                               
                                                      Повний текст постанови складено та підписано 27 липня 2021 року 

Головуючий суддя:                                                                                  О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                       А.І.Бітов  

Суддя:                                                                                                       І. Г. Ступакова