ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року	Львів	Справа № 260/3513/20 пров. № А/857/12152/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Мікули О.І., Ніколіна В.В.
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Львові апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Шкорки Ігоря Михайловича на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, в частині стягнення судових витрат, прийняте суддею Ващиліним Р.О. в м.Ужгород, у справі № 260/3513/20 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати дії Департаменту праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради щодо не призначення щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" протиправними; зобов`язати Департамент праці і соціального захисту населення Ужгородської міської ради призначити та виплатити йому щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком у відповідності до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" з врахуванням раніше здійсненої виплати.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2021 року замінено неналежного відповідача - Департамент праці та соціального захисту населення Ужгородської міської ради на належного - Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, позов задоволено.
Визнано протиправними дії Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат щодо невиплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідно до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Зобов`язано Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат виплатити ОСОБА_1 щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, відповідності до ст. 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", з врахуванням раніше здійсненої виплати.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Київського міського центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1000,00 грн..
Адвокат ОСОБА_1 - Шкорка І.М. подав апеляційну скаргу, з підстав порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що відмова у стягненні документально підтверджених судових витрат є протиправною та згідно практики ЄСПЛ є втручанням в майнові права позивача.
Просить змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнення судових витрат та стягнути повністю судові витрати.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Звертає увагу, що розмір заявлених витрат на правничу допомогу є неспівмірним із виконаною роботою, оскільки справа є справою незначної складності, а цей спір відповідає ознакам зразкової справи № 440/2722/20.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з огляду на наступні підстави.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У силу вимог частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до пункту першого частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до статей 1, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.
Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судом встановлено, що професійна правнича допомога позивачу надавалася адвокатом Шкорка І.М. на підставі ордеру серії АО № 1017423 та договору про надання правничої допомоги від 28.10.2020 (далі - договір). Вартість гонорару адвоката за таким визначена в фіксованому розмірі за весь обсяг наданих послуг, що стосуються надання правової допомоги з питань призначення та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, включаючи представництво інтересів замовника в органах місцевого самоврядування та в судових органах усіх інстанцій. Вартість гонорару становить 6500,00 грн.
З акту приймання виконаних робіт до Договору про надання правової допомоги від 20.05.2021 (а.с.71) до вартості наданих послуг включено: - зустріч з клієнтом, надання консультації, узгодження правової позиції з питань призначення та виплати замовнику щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій (30 хв.) – 750,00 грн.; - складання адміністративного позову (вивчення наданих замовником документів, пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в судовому засіданні, формування (в т.ч. копіювання документів) пакету документів для подачі в суд), інших процесуальних документів; складання та подання клопотання про заміну відповідача (3 год.) – 4500,00 грн.; - участь в судовому засіданні 22 квітня 2021 року (15 хв.) – 375,00 грн.
Таким чином, загальна вартість наданих послуг становить 5625,00 грн., а з врахуванням гонорару успіху – 6500,00 грн. 
Оплата здійснена згідно договору про надання правової допомоги від 28.10.2020 р. на загальну суму 5000,0 грн.
Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а саме: представником позивача складено та підписано позовну заяву з додатками; всі долучені до позовної заяви копії документів засвідчені представником позивача з дотриманням положень статті 94 КАС України.
Згідно з ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт; витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.
При визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг, що відповідає позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 23.04.2019 у справі №826/9047/16 (касаційне провадження №К/9901/5750/19).
Відповідно до частини шостої статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Частиною сьомою статті 134 КАС України передбачено, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вартість пред`явлених до стягнення з відповідача витрат на правову допомогу за результатами розгляду даної адміністративної справи в суді першої інстанції становить повний розмір ціни договору від 28 жовтня 2020 року. Однак за умовами такого договору його вартість враховувала представництво інтересів замовника не тільки в суді першої інстанції, але й в судах апеляційної та касаційної інстанції. 
Також, судом першої інстанції вірно зазначено, що дана адміністративна справа є типовою зі сталою судовою практикою вирішення спірних правовідносин, така не потребує значних зусиль та затрат часу для узгодження правової позиції та підготовки процесуальних документів для подання до суду. 
Апеляційний суд обумовлює і ту обставину, що в акті приймання виконаних робіт зазначено, що до витрат входить праця помічника адвоката Луканинець В.Й., вартість 1 години роботи якого становить 1500,0 грн. Однак, не надано доказів на підтвердження статусу помічника адвоката та не зазначено, яка роботу ним виконувалась.
Також, апеляційний суд обумовлює і ту обставину, що в п.3.2 Договору зазначено, що оплата адвокатських послуг за цим договором здійснюється шляхом сплати коштів готівкою в сумі 5000 грн. безпосередньо виконавцю до 31.12.2020р. А сума в 1500 грн. сторони визначають, як «гонорар успіху», у разі задоволення позову, який має бути сплачений не пізніше 1 одного місяця з дня набрання законної сили судовим рішенням про призначення та виплати замовнику щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік як учаснику бойових дій.
Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 11/20 від 28.11.2020 позивачем здійснено оплату в розмірі 5000,0 грн. (а.с.73)
Судом першої інстанції вірно зазначено, що підставою заміни відповідача в даній справі стало заявлення позивачем даного позову до неналежного відповідача, тобто до органу, що не здійснював нарахування та виплату ОСОБА_1 в 2020 ріці щорічної разової грошової допомоги до 5 травня. Тому, складання та подання клопотання про заміну відповідача,  не може бути підставою для стягнення витрат, через помилки позивача та його представника. 
Аналізуючи викладене, беручи до уваги положення КАС України, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що розмір витрат зазначений позивачем не є пропорційний, а тому розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору і тому суд першої інстанції підставно зменшив розмір таких витрат, визначивши 1000,0 грн.
Керуючись ст. ст. 139, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
                                                П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Шкорки Ігоря Михайловича – залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року, в частині стягнення судових витрат, у справі № 260/3513/20, - без змін.  

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	О. І. Мікула 	
 	 	В. В. Ніколін