ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ 
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 вересня 2021 року
м. Чернівці
справа № 727/2539/21
провадження 822/878/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Кулянди М.І.,
суддів: Половінкіної Н.Ю., Перепелюк І.Б.,
за участю секретаря Герман Я.І.,
учасники справи:
заявник ОСОБА_1 ,
зацікавлена особа Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області,
апеляційна скарга Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 червня 2021 року,
головуючий в суді першої інстанції суддя Іщенко І.В.
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог 
У березні 2021 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю та ведення спільного господарства.
Зазначала, що  ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_2 , причиною смерті якої стало гостре професійне захворювання пов`язане з виробництвом у результаті інфікування на коронавірусну інфекцію COVID-19. 
Посилається на те, що встановлення даного факту її потрібно для отримання страхової виплати, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №498 від 17 червня 2020 року.
Просила суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1992 року по день смерті ОСОБА_2 .
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено.
Встановлено факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1992 року по день смерті ОСОБА_2 .
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що заявницею доведено факт спільного проживання однією сім`єю зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , з 1992 року по день смерті останньої. 
Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
В апеляційній скарзі Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт у своїй апеляційній скарзі посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що заявниця перебуває у фактичних шлюбних відносинах, а тому неможливо встановити факт її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 .
Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
ОСОБА_1 подала до суду відзив на апеляційну скаргу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Посилається на те, що аргументи апелянта, викладені в апеляційній скарзі є безпідставними.
Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом першої та апеляційної інстанцій 
ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.4,5,8/. 
На день смерті ОСОБА_2 у шлюбі не перебувала /а.с.18/.
Згідно протоколу №4 від 22 січня 2021 року та акту від 25 січня 2021 року спеціального розслідування випадку гострого професійного захворювання, що стався 14 листопада 2020 року та призвів до смертельного наслідку, складеного комісією утвореною наказом №223 від 30 листопада 2020 року начальника Управління Держпраці у Чернівецькій області, 17 листопада 2020 року о 17 год 05 хв. у комунальному некомерційному підприємстві «Чернівецький обласний перинатальний центр», причиною смерті ОСОБА_2 стало гостре професійне захворювання пов`язане з виробництвом у результаті інфікування на коронавірусну інфекцію COVID-19 /а.с.9-15/.
22 лютого 2021 року ОСОБА_1 направила Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області заяву та всі передбачені Постановою Кабінету Міністрів України №498 від 17 червня 2020 року документи для отримання страхової виплати /а.с.16/.
Фонд соціального страхування України в Чернівецькій області листом №01-15-466 від 26 лютого 2021 року відмовив ОСОБА_1 у страховій виплаті з тих підстав, що заявниця не була членом сім`ї своєї матері - ОСОБА_2 на момент її смерті /а.с.17/.
Як вбачається з довідки КЖРЕП №6 від 11 березня 2021 року, з 24 березня 1992 року по 06 березня 2020 року заявниця зі своїми дітьми та мамою - ОСОБА_2 були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 /а.с.19/.
З акту, складеного головою правління ОСББ «Австрійський маєток» від 12 березня 2021 року встановлено, що з березня 2020 року заявниця проживала однією сім`ю з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 . Власником зазначеної квартири була ОСОБА_2 /а.с.20,21/. 
Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.
За змістом частин другої-четвертої статті 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. 
Пунктом 6 рішення Конституційного Суду від 3 червня 1999 року №5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт та ін.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Задовольняючи вимоги заявника, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 зі своєю матір`ю ОСОБА_2 підтверджується належними доказами, а саме: довідкою КЖРЕП від 11 березня 2021 року про те, що вони починаючи з 24 березня 1992 року по 06 березня 2020 року були зареєстровані та проживали за адресою АДРЕСА_1 , показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , актом, складеним головою правління ОСББ «Австрійський маєток» від 12 березня 2021 року про підтвердження факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , квитанціями по оплаті комунальних послуг. 
Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суд першої інстанції дійшов висновку про доведення ОСОБА_1 факту її проживання з матір`ю ОСОБА_2 як членів сім`ї, оскільки вони разом проживали, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. 
Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам закону.
Посилання апелянта про те, що заявниця перебуває у фактичних шлюбних відносинах, а тому неможливо встановити факт проживання однією сім`єю  ОСОБА_1  та ОСОБА_2  є безпідставним, оскільки факт перебування особи в зареєстрованому шлюбі, має значення лише при встановленні факту проживання однією сім`ю осіб як подружжя і не може впливати на встановлення факту проживання однією сім`єю доньки разом з матір`ю, на підставі кровного споріднення.
Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав для зміни рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги.
Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги 
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене вище, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Чернівецькій області залишити без задоволення. 
Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівці від 22 червня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. 
Дата складання повного судового рішення - 26 вересня 2021 року.
Головуючий М.І. Кулянда
Судді: І.Б. Перепелюк 
Н.Ю. Половінкіна