УХВАЛА
02 вересня 2021 року 
м. Київ
Справа №  920/343/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Огородніка К.М.- головуючого,  Банаська О.О., Жукова С.В.

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер"

на рішення Господарського   суду  Сумської  області  від 30.11.2020 року 
та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року   

у справі   №920/343/20
за позовом Приватного акціонерного товариства "УНІКА"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер"
третя особа ОСОБА_1 ,
про стягнення 573 225,70 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Сумської області   від 30.11.2020 року,   позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича фірма «Лідвер» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» 573225 грн 70 коп. шкоди, 8598 грн 39 коп. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" залишено без задоволення, а рішення Господарського суду Сумської області від 30 листопада 2020 року, без змін. 

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" (надіслана 24.06.2021 року, що підтверджується конвертом з штрих кодом 4003010173268) на рішення Господарського   суду   Сумської  області   від 30.11.2020 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року у справі №920/343/19, в якій просить суд поновити строк на касаційне оскарження; зупинити виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку; скасувати оскаржувані рішення суду першої та апеляційної інстанції; справу передати на повторний розгляд до суду першої інстанції.

Клопотання про поновлення строку подання касаційної скарги мотивовано тим, що повний текст постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року   у справі   №920/343/20 скаржником отримано 04.06.2021 року, що підтверджується копією конверта з штрих кодом 0411634692371 та відстеженням трек-номеру на сайті Укрпошти.

Ухвалою Верховного Суду від 21.07.2021 року, касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" на рішення Господарського   суду   Сумської  області від 30.11.2020 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року   у справі №920/343/20, залишено без руху.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21.07.2021 року від скаржника  надійшла заява на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21.07.2021 року лише щодо надіслання третій особі ОСОБА_1 копії касаційної скарги з додатками. 

Відповідно до ч.3 ст. 174  Господарського процесуального кодексу України, якщо  позивач  усунув  недоліки  позовної заяви  у строк, встановлений судом, вона  вважається поданою  у день первинного  її подання до господарського суду та  приймається до розгляду, про що суд  постановляє ухвалу в порядку, встановленому ст. 176 цього кодексу. 

08.02.2020 року набрав чинності Закон України від 15.01.2020 № 460-ІХ "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ".
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 290 Господарсько процесуального кодексу України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) ст. 287 цього Кодексу  підстави (підстав).
На виконання вимог п.5 ч.2 ст. 290 Господарсько процесуального кодексу України, скаржник посилається на те, що рішення суду першої та апеляційної інстанції ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. При ухвалені  Оскаржуваних рішень було порушено зокрема  стст. 4, 44, 86 ГПК України Відповідно до вимог ст. 287 ГПК України справа має виняткове значення для товариства оскільки відповідно до фінансової  звітності підприємства , останнє є збитковим  і стягнення 573 225,70 грн. призведе до банкротства.  Крім того, судами попередніх інстанцій не було враховано висновки викладені у постанові Верховного Суду  від 18.03.2020 року у справі №328/2750/18.

Відповідно до частини 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною 4 цієї статті одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк.

Відповідно до частини другої статті 288 ГПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

За таких обставин Верховний Суд вважає, що підстави пропуску строку на які посилається скаржник, є обгрунтованими, а відтак  строк  на касаційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Суд бере до уваги, що у розумінні ГПК України дана справа є малозначною, однак має виняткове значення для учасника справи та стосується питання  права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої  практики.

Здійснивши перевірку матеріалів касаційної скарги на відповідність вимогам              ст.ст. 287-291 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга відповідає вимогам ГПК України, у зв`язку з чим, з огляду на положення ч.1 ст. 294  Господарського процесуального кодексу України, наявні підстави для відкриття касаційного провадження у даній справі.
За правилами частини 13 статті 8 ГПК розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
За змістом частини 4 статті 301 ГПК перегляд рішень суду першої інстанції та постанов апеляційної інстанції у справах, ціна позову в яких не перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, здійснюється судом касаційної інстанції без повідомлення учасників справи. 
Відповідно до частини 6 статті 301 ГПК з урахуванням конкретних обставин справи суд касаційної інстанції може розглянути касаційні скарги, зазначені у частинах четвертій і п`ятій цієї статті, у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. 
Тобто зазначеною нормою закріплено дискреційні повноваження суду в межах процесуального закону зі свободою розсуду вирішити питання про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) учасників справи при розгляді касаційних скарг, зазначених у частинах 4, 5 статті 301 ГПК.
Крім того, за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 294 Господарського процесуального кодексу України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії, якщо зупинити його виконання неможливо.
Частиною першою статті 332 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
Клопотання про зупинення виконання судових рішень має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені належними доказами. У клопотанні особа повинна навести обґрунтування своїх вимог та довести, що захист її прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для відновлення порушених прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, або буде неможливим повернення виконання судових рішень у разі, якщо вони будуть скасовані.
Суд, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, необхідності забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, а також осіб, які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки тощо.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» (№ 60750/00, §   43, ЄСПЛ, 20 липня 2004 року) вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. 

Право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (CASE OF HORNSBY v. GREECE № 18357/91 § 40, ЄСПЛ, від   19 березня 1997 року).

Враховуючи доводи заявника та не виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21.07.2021 року щодо уточнення номеру справи відповідно до заяви про зупинення виконання рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 року та постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року, колегія суддів Касаційного господарського суду не вбачає підстав для задоволення заяви щодо зупинення виконання оскаржуваних судових рішень до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Керуючись статтями 119, 234, 235, 294, 295, 290, 301, 332 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд,-

УХВАЛИВ:

1.Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" про поновлення строку на касаційне оскарження - задовольнити. 

2.Поновити Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" строк на касаційне оскарження постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року та рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 року у справі №920/343/20.

3.Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" на рішення Господарського   суду Сумської області від 30.11.2020 року та на постанову Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року у справі №920/343/20 та здійснити перегляд в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

4.Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Лідвер" про зупинення виконання постанови Північного апеляційного господарського суду від 20.05.2021 року   та рішення Господарського суду Сумської області від 30.11.2020 року у справі №920/343/19.

5.Витребувати з Господарського суду Сумської області та Північного апеляційного господарського суду матеріали справи №920/343/20.

6. Копію цієї ухвали надіслати Господарському суду Сумської області та Північному апеляційному господарському суду.

7. Повідомити учасників справи про їх право, передбачене ст.295 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзивів на касаційну  скаргу та доказів надсилання їх копій іншим учасникам справи.  Відсутність  відзиву  на касаційну скаргу не перешкоджає перегляду судових рішень. 

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий, суддя                                                                                  Огороднік К.М.
Судді                                                                                                            Банасько О.О.
                                                                                                                     Жуков С.В.