Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
9 липня 2021 року
м. Київ
справа № 161/5626/20
провадження № 51- 5991 впс 20
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 
суддів                        ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,
розглянувши подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження, дані про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12020030000000059, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 27 ч. 3 ст. 369 Кримінального кодексу України (далі – КК), за апеляційними скаргами обвинуваченого                     ОСОБА_4 та прокурора  відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня                    2021 року, до іншого суду апеляційної інстанції.
встановив:
До Касаційного кримінального суду Верховного Суду в порядку                                         ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) надійшло подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого                     ОСОБА_4 та прокурора   ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2021 року до іншого суду апеляційної інстанції.
Подання мотивовано тим, що неможливо утворити склад суду в судовій палаті                         з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду для розгляду                      в апеляційному порядку вказаних апеляційних скарг, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів.
Учасникам судового провадження було повідомлено про дату, час та місце розгляду подання, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду. Заперечень та клопотань про відкладення дати розгляду подання   не надійшло. 
Перевіривши доводи, наведені у поданні, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Відповідно до ч. 4 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в апеляційному порядку здійснюється колегіально судом у складі не менше трьох суддів.
Згідно з приписами п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду                  Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Як вбачається з наданих матеріалів, до Волинського апеляційного суду надійшли матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого                     ОСОБА_4 та прокурора  відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня                    2021 року.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2021 року, визначення колегії суддів для розгляду вказаного кримінального провадження не відбулося, оскільки в судовій палаті з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду правосуддя здійснюють всього п`ятеро суддів, троє з яких не можуть брати участь у розгляді справи з підстав, передбачених ст. 76 КПК України. У зв`язку з цим, у Волинському апеляційному суді відсутня необхідна кількість суддів для розподілу вказаних матеріалів судової справи, що унеможливлює утворення складу суду для судового розгляду.
Конституцією України регламентовано, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.
Під час застосування правил спеціалізації суддів потрібно виходити з єдності правового статусу судді, що передбачає здійснення ним правосуддя в будь-якій справ, віднесеній до юрисдикції конкретного суду (за винятком випадків, що прямо передбачені законом). 
В ч. 2 ст. 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зазначено, що у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.
Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, для кожного судді може бути визначена більше, ніж одна спеціалізація. Визначення спеціалізації суддів у суді, в тому числі слідчих суддів, має забезпечити виключення випадків неможливості проведення автоматизованого розподілу справи або матеріалів кримінального провадження через відсутність суддів відповідної спеціалізації.
Положенням про автоматизовану систему документообігу суду (у редакції рішення Ради суддів України від 15 вересня 2016 року № 58) установлено, що автоматизований розподіл судових справ між суддями в судах, у яких відсутня спеціалізація або її застосування неможливе, здійснюється між усіма суддями.
Крім того, Рішенням Ради суддів України від 11 червня 2021 року № 18 внесено зміни до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30 (в редакції від 15 вересня 2016 року), згідно з якими збори суддів відповідного суду мають право визначати особливості здійснення автоматизованого розподілу судових справ у разі неможливості визначення судді-доповідача з числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати), у разі неможливості визначити склад колегії з числа суддів відповідної спеціалізації (судової палати).
Згідно усталеної практики, у суді, в якому рішенням загальних зборів суддів визначено спеціалізацію суддів, у випадках, коли неможливо утворити колегію з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної судової палати), визначення головуючого судді здійснюється з числа суддів відповідної спеціалізації (з числа суддів відповідної палати), а визначення суддів-членів колегії відбувається між усіма суддями незалежно від їх спеціалізації та належності їх до судових палат. Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 червня 2021 року троє суддів не можуть брати участь у розгляді справи з підстав, передбачених ст. 76 КПК України, а двоє суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду можуть брати участь у розгляді вказаного кримінального провадження.
З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_4 та прокурора  відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2021 року до іншого суду апеляційної інстанції, оскільки Волинським апеляційним судом не вичерпано всіх процесуальних можливостей з формування колегії суддів для розгляду вказаного провадження, а тому подання необхідно залишити без задоволення.  
Керуючись ст. 34 КПК, Суд
постановив:
Подання Волинського апеляційного суду про направлення матеріалів кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого                   ОСОБА_4 та прокурора  відділу Волинської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 травня 2021 року з одного суду апеляційної інстанції до іншого залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                            ОСОБА_2                                                ОСОБА_3