УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 676/1630/21
Провадження № 22-ц/4820/1194/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
 
Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,
 
секретар судового засідання Кошельник В.М.,
з участю представника апелянтки,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Шевцової Л.М. від 05 травня 2021 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд
в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд із вказаним позовом до відповідача, зазначала, що 24.09.2006 року між нею та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився син ОСОБА_3 . З жовтня 2020 року подружні стосунки між ними фактично припинилися, проживають окремо.
В лютому 2021 року вона звернулася з позовом до відповідача про розлучення. Син ОСОБА_4 проживає з матір`ю та повністю перебуває на її утриманні. ОСОБА_2 з жовтня 2020 року самоусунувся від виховання сина, матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідач неофіційно працює, має заробітну плату, має у власності транспортний засіб та земельну ділянку, забезпечений житлом, не має на своєму утриманні інших осіб, тому повинен забезпечувати матеріально свого сина.
Позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 аліменти в твердій грошовій сумі 2500 грн., але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 22.03.2021 року до повноліття дитини.
Вирішено питання щодо судових витрат.
В решті позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення в частині відмови у позові скасувати, та задовольнити позов повністю.
На її думку, суд помилково повністю поклав на неї обов`язок доведення наявності у відповідача фінансової можливості сплачувати аліменти, хоча був достеменно обізнаний із фактом неофіційного працевлаштування відповідача. 
Відсутність у батька можливості надавати дитині відповідне утримання не визначена в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Неофіційне працевлаштування не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Суд не взяв до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Факт придбання відповідачем за спільні кошти автомобіля орієнтовною вартістю 6500 доларів США вказує на те, що відповідач мав неофіційний дохід, що дозволяв йому акумулювати кошти орієнтовно в сумі 3250 доларів США. Визначений судом розмір аліментів є недостатнім, оскільки значні кошти витрачаються на оплату проїзду дитини до місця навчання. 
Суд не дотримався власної ухвали від 14.04.2021 року про витребування доказів, і вирішив спір, не отримавши відомості про дохід відповідача від органу ДПС. При цьому суд не встановив реальне місце роботи відповідача та не постановив окрему ухвалу за фактом порушення відповідачем трудового та податкового законодавства.
Відповідач має постійний стабільний дохід у вигляді заробітної плати, ухиляться при цьому від офіційного працевлаштування, має у своїй власності транспортний засіб (Volkswagen Passat, держномер НОМЕР_3 ), забезпечений житлом, є працездатним, на своєму утриманні не має інших непрацездатних осіб, тому має можливість сплачувати аліменти у розмірі 2500 грн.
Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Так, відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Сторони не проживають спільно, дитина проживає з позивачкою. 
Сторони не досягли згоди щодо участі батька в утриманні сина.
Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено спроможність відповідача сплачувати аліменти в сумі 2500 грн. на дитину. З врахуванням норм ст.ст. 180, 182, 184, 191 СК України суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів на утримання сина сторін у розмірі 1800 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно.
Доводи апеляційної скарги про недостатність визначеного розміру аліментів та спроможність відповідача надавати утримання дитині в розмірі 2500 грн. не ґрунтуються на достатніх та допустимих доказах.
Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 183 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
За  змістом ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 
З матеріалів справи вбачається, що дійсно, 21.08.2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано на праві власності автомобіль Volkswagen Passat, держномер НОМЕР_3 .
Водночас у справі відсутні дані щодо витрат, понесених відповідачем на його придбання.
Сторона позивача також підтвердила, що цей автомобіль придбано сторонами у шлюбі, у зв`язку з чим на розгляді суду перебуває спір про поділ цього майна. 
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 14.04.2021 року за клопотанням представника позивача витребувано від Кам`янець-Подільської ДПІ ГУ ДПС у Хмельницькій області відомості про дохід відповідача за період з 01.01.2020 року по 18.03.2021 року.
Суд дійсно допустив порушення норм процесуального права і вирішив спір, не отримавши відомості про дохід відповідача від органу ДПС. 
Так, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про виплачені доходи та утримані податки щодо відповідача ОСОБА_2 надійшли до суду 17.05.2021 року, після ухвалення оскаржуваного рішення. Згідно цих відомостей ОСОБА_2 як суб`єкту підприємницької діяльності в І-2 кварталах 2020 року нараховано дохід по 14400 грн., за 3-1 квартал – 14700 грн., за 4-й квартал 2020 року – 15300 грн. Інформація про доходи фізичних осіб за 1 квартал 2021 року не доступна на час опрацювання запиту.
Вказані відомості свідчать про те, що середньомісячний дохід відповідача за 2020 рік складав близько 5000 грн.
Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Позивач всупереч ст.ст. 12, 81 ЦПК України не надала жодних доказів щодо місця проживання та місця навчання сина сторін, а також значних витрат позивачки на проїзд сина до школи в інше село.
Наявні докази у справі не свідчать про спроможність відповідача нести витрати на утримання  дитини в більшому розмірі, аніж визначив суд першої інстанції, при цьому  за законом  обоє батьків мають рівний обов`язок утримувати дитину до її повноліття. 
Збирання доказів і встановлення реального місця роботи відповідача не належить до компетенції суду, який лише сприяє учасникам справи в реалізації процесуальних прав. 
Допущене процесуальне порушення не є безумовною підставою для скасування рішення суду і не призвело до неправильного вирішення спору. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.
Підстави для скасування оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
 
Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 травня 2021 року залишити без змін.
 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

 
Повна постанова складена 10 серпня 2021 року.

 
        Судді                                         Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко