Ухвала
 
13 липня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 681/2129/13-ц 
провадження № 61-10809ск21
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено частково. 
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 351 107,07 грн заборгованості по кредиту, яка складається із 230 637,37 грн несплаченого тіла кредиту, 120 493,70 грн заборгованості за відсотками, та судового збору у розмірі 3 511,07 грн, а всього 354 618,14 грн. 
В решті позову відмовлено. 
 
Рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено. 
Рішення Полонського районного суду від 20 листопада 2014 року у частині відмови у позові про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. 
Позов про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. 
У рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 11260385000 від 29 листопада 2007 року (№ 11260385001 згідно додаткової угоди № 3 від 05 лютого 2009 року), укладеного між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 , яка станом на 09 квітня 2014 року становить 351 107,07 грн, з яких 230 637,37 грн - заборгованість за кредитом; 120 493,70 грн - заборгованість за відсотками, звернуто на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок з належними до нього надвірними спорудами загальною площею 90,5 кв. м, житловою площею 48,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцю ОСОБА_1 на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого 27 вересня 2002 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Садовським А. М. по реєстру за № 2448, та договору дарування частини житлового будинку, посвідченого 19 листопада 2007 року приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Бондар С. М. по реєстру за № 4316 та зареєстрованого в Реєстрі прав власності на об`єкти нерухомого майна за реєстраційним № 21038905 та записано в реєстраційну книгу № 6 під № 604.
Встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, яка встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності в межах процедури виконавчого провадження.
В решті рішення суду залишено без змін. 
 
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції. 
 
Разом із касаційною скаргою  ОСОБА_1 подав заяву про поновлення строку на касаційне оскарження рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року, посилаючись на те, що участі у справі ні у суді першої інстанції ні у суді апеляційної інстанції не брав, оскільки з 08 березня 2015 року знаходився за межами України на заробітках, а про існування рішення суду апеляційної інстанції він дізнався з Єдиного державного реєстру судових рішень. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить визнати причини пропуску строку на касаційне оскарження рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року поважними та поновити його. 
 
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та питання про відкриття касаційного провадження не може бути вирішено з огляду на наступне.
 
Відповідно до пункту 14 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 3 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - ЦПК України) судові рішення, ухвалені судами апеляційної інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в касаційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
 
Відповідно до частини першої статті 325 ЦПК України 2004 року касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.
 
Згідно з частиною другою статті 325 ЦПК України 2004 року у разі пропущення строку, встановленого частиною першою цієї статті, з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.
 
Як убачається з поштового конверту, касаційну скаргу здано на пошту 29 червня 2021 року, тобто з пропущенням строку на касаційне оскарження більше, ніж на п`ять років.
 
У клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень ОСОБА_1 не заперечує своєї обізнаності про наявність рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року, в той же час вказує про те, що у день перегляду Апеляційним судом Хмельницької області від 24 лютого 2015 року рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року він знаходився поза межами України. Разом з цим, з доданих до касаційної скарги документів вбачається, що з дати ухвалення Апеляційним судом Хмельницької області рішення від 24 лютого 2015 року ОСОБА_1 періодично знаходився на території України. Рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 04 березня 2015 року. 
 
Враховуючи вищевикладене, наведені у клопотанні доводи для поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, скаржнику слід надати до Верховного Суду докази, що підтверджують наявність виключних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, а не лише зазначати про фактичне ознайомлення з повним текстом оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції через значний проміжок часу.
 
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція). Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливими для обох сторін справи.
 
Ураховуючи викладене, заявнику необхідно протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення касаційної скарги без руху звернутись до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку та наданням відповідних доказів.
 
Крім того, до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
 
За подання касаційної скарги справляється судовий збір у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми (підпункт 7 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»). 
 
Враховуючи заявлені позовні вимоги, судовий збір за подання касаційної скарги становить 7 022,14 грн (3 511,07 грн ?200%). 
 
Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.
 
Згідно із частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
 
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полонського районного суду Хмельницької області від 20 листопада 2014 року та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 24 лютого 2015 року залишити без руху.
 
Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги строк до 09 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
 
Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відмову у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк