Ухвала
 
07 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 759/14346/16
провадження № 61-12783ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши доповнення до касаційної скарги ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому, з урахуванням уточнених вимог, просив: визнати недійсним договір про відступлення права вимоги від 30 вересня 2015 року № 009, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» (далі - ТОВ «Дельта М») і Товариством з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант» (далі  - ТОВ «КК «Гарант»); застосувати наслідки недійсності оспорюваного договору від 30 вересня 2015 року № 009 про відступлення права вимоги за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № 27/10-7211; визнати недійсним укладений 07 грудня 2015 року між TOB «Дельта М» і TOB «КК «Гарант» договір про відступлення прав за іпотечним договором від 05 грудня 2006 року № 027/Д3946І зі змінами згідно з додатковим договором від 10 квітня 2008 року № 1.
 
Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 30 вересня 2015 року № 009 за кредитним договором від 05 грудня 2006 року № 27/10-7211, укладений між ТОВ «Дельта М» і ТОВ «КК «Гарант». Застосовано наслідки недійсності договору від 30 вересня 2015 року № 009 про відступлення права вимоги за кредитним договором № 27/10-7211 від 05 грудня 2006 року, укладеного між ТОВ «Дельта М» і ТОВ «КК «Гарант». Визнано недійсним договір про відступлення прав за іпотечним договором від 05 грудня 2006 року № 027/Д39461, укладений між ТОВ «Дельта М» і ТОВ «КК «Гарант». Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У квітні 2021 року особа, яка не брала участі у справі, - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року (повний текст якої складено 20 липня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.
 
30 липня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін рішення Святошинського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2018 року.
 
25 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав засобами поштового зв`язку доповнення до його касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року.
 
Також ОСОБА_1 заявив клопотання про поновлення строку для подання доповнень до його касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, посилаючись на те, що він ознайомився з повним текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду 23 липня 2021 року, коли її скан-копія була направлена судом на адресу його електронної пошти, тому тридцятиденний строк на її касаційне оскарження закінчився 22 серпня 2021 року. Оскільки 22, 23 серпня були вихідними днями, а 24 серпня - святковим, то останнім днем для подання доповнень до касаційної скарги було 25 серпня 2021 року.
 
Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Відповідно до частини першої статті 398 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження.
 
Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення (частини перша, друга статті 390 ЦПК України).
 
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
 
Системний аналіз частини другої статті 390 ЦПК України дає підстави для висновку про те, що право учасника справи, якому повне судове рішення не було вручено в день його проголошення або складення, на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, є безумовним та кореспондується з обов`язком суду щодо поновлення цього строку.
 
Враховуючи те, що ОСОБА_1 обґрунтував своє клопотання ознайомленням з повним текстом оскаржуваної постанови апеляційного суду 23 липня 2021 року, коли її скан-копія була направлена судом на його адресу електронної пошти, а в розпорядженні Верховного Суду немає доказів, які б спростовували зазначені обставини, з огляду на зміст частини другої статті 390 ЦПК України щодо права заявника на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення, Верховний Суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання ОСОБА_1 та поновлення йому строку на подання доповнень до касаційної скарги.
 
Керуючись статтями 127, 266, 390, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на подання доповнень до касаційної скарги задовольнити.
 
Поновити ОСОБА_1 строк на подання доповнень до його касаційної скарги на постанову Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторська компанія «Гарант», Акціонерного банку «Банк регіонального розвитку», Товариства з обмеженою відповідальністю «Агенція з обмеженою відповідальністю «Дельта М» про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко