ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1312/21 Справа № 932/3243/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

16 серпня 2021 року                                                                м. Дніпро
Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року в справі про адміністративне правопорушення, якою 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 

провадження по справі за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю складу правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.
       Вказаною постановою закрито провадження у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою потерпіла ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 19 липня 2021 року та прийняти нову, якою ОСОБА_2  визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення.
       Стосовно апеляційних вимог вказує на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
       Зауважує, що судом першої інстанції не були враховані висновки патрульної поліції, які були зроблені під час складання протоколу.
       Вважає, що всі додані до матеріалів справи докази жодним чином не спростовують висновки, зроблені працівниками патрульної поліції.
       На думку апелянта, суддя жодним чином не зазначили про обставини недостатності доказів в матеріалах справи для об`єктивного їх розгляду та прийняття вмотивованого рішення. Не запитувала у сторін про наявність у них будь-яких інших доказів (фото чи відеофіксації місця ДТП), не пропонувала та не ініціювала проведення будь-яких експертиз щодо встановлення об`єктивної істини, не зважала за необхідне викликати до суду працівників патрульної поліції, які складали протокол для надання останніми відповідних пояснень. Отже суд першої інстанції розглянув справу поверхово, не ставлячи за мету глибоко вивчити всі обставини справи, зібрати достатні докази, не було з`ясовано у сторін про наявність у них будь-яких додаткових доказів, а лише обмежившись наявними матеріалами - було ухвалено оскаржувану постанову.
       Акцентує увагу на фотографії з місця події, на яких відображено фактичні обставини справи, з прив`язкою до місця події. Проте зазначені фотоматеріали до суду першої інстанції не надавались, оскільки судове засідання, вивчення матеріалів справи та наявних доказів здійснювалось головуючим суддею фактично без будь-яких коментарів, тим більше про обставини недостатності доказів.
       Вважає пояснення ОСОБА_2 , яка нібито їхала по «своїй середній смузі», а інший учасник ДТП вчинив маневр обгону справа та не дотримуючись дистанції зачепив її автомобіль - не відповідає фактичним обставинам справи, протирічить даним протоколу про адміністративне правопорушення та доданої до нього схеми, а також фактам, засвідченим на фотографіях, що додаються.
Позиція учасників апеляційного перегляду.
       В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_1 та діючий в її інтересах адвокат Фуголь Є.І. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити.
        ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року залишити без змін. 
Мотиви апеляційного суду.
       Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
       Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
       У відповідності до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
       Так, відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
       У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.
       Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.
       Висновки суду першої інстанції про відсутність вини  ОСОБА_2  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.
       Статтею 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       Згідно до п. 10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 
       Відповідно до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. 
       Суд першої інстанції зазначив, що пояснення учасників ДТП водія ОСОБА_2 та водія ОСОБА_1 , є кардинально протилежними щодо обставин ДТП та механізму зіткнення транспортних засобів. Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_2 , вона рухалася по вул. Магдебурзького права у м. Дніпро у середній смузі у напрямку мосту і під час руху з правого боку її обігнав автомобіль «Хюндай» д/н НОМЕР_1 , який рухався з більшою швидкістю та при здійснені маневру обгону, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого скоїв зіткнення з її автомобілем. Згідно пояснень водія ОСОБА_1 , напроти, вона рухалася у середній смузі, напрямок руху не змінювала і під час руху її автомобіль вдарив автомобіль «Хюндай» д/н НОМЕР_2 .
       З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та зазначає, що в даному випадку неможливо встановити хто саме винний в даній дорожньо - транспортній пригоді, оскільки пояснення учасників дійсно є кардинально протилежними. Нових обставин, які б давали можливість апеляційному суду встановити наявність в діях водія ОСОБА_2 встановлено не було.
       Щодо фотографій з місця дорожньо - транспортної пригоди, що на думку апелянта свідчить про наявність вини саме водія ОСОБА_2 в інкримінованому адміністративному правопорушення апеляційний суд звертає увагу на те, що в даному випадку механізм вказаних пошкоджень автомобілів могли настати як з пояснень водія ОСОБА_1 так і з пояснень водія ОСОБА_2 . 
       Такими, що не заслуговують на увагу є і доводи щодо неврахування судом першої інстанції висновків патрульної поліції, які були зроблені під час складання протоколу, оскільки суд першої інстанції надав належну оцінку всім доказам, що містяться в матеріалах справи, тому ставити під сумнів висновок суду першої інстанції не надається можливим.
       За таких обставин, суд апеляційної інстанції та констатує той факт, що в діях водія ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. 
       Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376.
       Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.
       Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
       У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
       Вивчивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
       При розгляді справи судом першої інстанції порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП.
Порушень норм матеріального або процесуального права не було встановлено під час перегляду, постанова суду є законною та обґрунтованою і такою, що відповідає фактичним обставинам справи. 
       На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:
               
       Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_1   - залишити без задоволення.
       Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 липня 2021 року щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП- залишити без змін.
       
       Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду                                                          Г.П. Слоквенко