П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року
м. Рівне

Справа № 568/1214/14-ц
Провадження № 22-ц/4815/870/21

Головуючий у Радивилівському районному суді 
Рівненської області: суддя Сільман А.О.
Ухвалу суду першої інстанції проголошено
(повним текстом):
о 15 год. 30 хв. 15.02.2021 у м. Радивилів
Рівненської області 

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
головуючий: суддя Хилевич С.В. 
судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.
секретар судового засідання: Шептицька С.С.

учасники справи: 
стягувач - Публічне акціонерне товариство "Банк Форум";
боржник1 - ОСОБА_2;
боржник2 - ОСОБА_1;

за участі: представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" - адвоката Бовгирі Олександра Петровича, 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2021 року у цивільній справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" про заміну сторони виконавчого провадження,
в с т а н о в и в:
У грудні 2019 року в суд звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста" (далі - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. Мотивуючи вимоги, вказувалося про те, що 26 березня 2019 року між ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" і Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - ПАТ "Банк Форум" або банк) укладено договір про відступлення прав вимоги №0002/19/5, за умовами якого банк відступив на користь заявника право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в т.ч. і за договором кредиту №0143/08/16-Z. 
Ухвалою Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2021 року заяву задоволено.
Замінено стягувача - ПАТ "Банк Форум" на його правонаступника - ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" (04080 м. Київ, вулиця Олексія Терьохіна, 8а, офіс 111, код ЄДРПОУ: 41264766) у справі №568/1214/14-ц за позовом ПАТ "Банк Форум" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
У поданій апеляційній скарзі боржник2 покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, які полягали у невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.
На її обґрунтування зазначалося про свою незгоду із висновками суду про задоволення заяви і заміну стягувача його правонаступником, оскільки суперечить ст. 55 ЦПК України, а також ст. ст. 104, 107, 106-109 ЦК України. Вважає, що Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 27 січня 2020 року у справі № 264/5957/17 висловлену правову позицію, яка засвідчує хибність переконання суду щодо доцільності правонаступництва, адже роз`яснено, що процесуальним правонаступництвом є винятково припинення юридичної особи. Між тим, суд попередньої інстанції уваги на наведені обставини не звернув.
Тому просить скасувати ухвалу суду першої інстанції повністю.
У поданому відзиві ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста", вважаючи оскаржувану ухвалу законною і обґрунтованою, просить залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.
Як з`ясовано судом, рішенням Радивилівського районного суду Рівненської області від 16 січня 2015 року позов банку задоволено і стягнуто із ОСОБА_2 та ОСОБА_1 108 480, 66 гривень заборгованості за кредитним договором №143/08/16-Z від 18.03.2008. 13 січня 2016 року на примусове виконання зазначеного судового рішення видано виконавчий лист.
В подальшому, 26 березня 2019 року, між ПАТ "Банк Форум" і ТОВ "Фінансова компанія "Веста" (06 серпня 2019 року перейменовано в ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста") укладено договір №0002/19/5, за яким банк відступив на користь нового кредитора своє право вимоги до боржників, в т.ч. і ОСОБА_2 . 
Вважаючи, що ним на підставі відповідного договору з банком набуто прав і обов`язків правонаступника кредитора у зобов`язальних правовідносинах із ОСОБА_2 , у грудні 2019 року в суд звернулося ТОВ "ФК "Інвестохіллс Веста" із заявою про заміну ПАТ "Банк Форум" на його правонаступника.
Повно і правильно з`ясувавши обставини справи та встановивши, що при вирішенні питання про заміну стягувача у виконавчому провадженні до застосування підлягають норми матеріального і процесуального права, на застосуванні яких наполягав заявник, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив заяву. 
Щодо доводів апеляційної скарги про неправильність застосування норм матеріального права, то з ними погодитися не можна.
Так, згідно зі ст.ст. 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.
Норми статей 55, 442 ЦПК України вказують, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. 
У разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.
Отже, як правильно зазначено в оскаржуваній ухвалі, підставою для заміни сторони виконавчого провадження за виконавчим документом, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, внаслідок чого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Тому заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості вчиняти будь-які дії, передбачені Законом України "Про виконавче провадження".
Існування судового рішення, яким задоволено вимоги кредитора і яке не виконане боржниками, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, що передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників правовідносин. 
Не заслуговують на увагу і аргументи автора апеляційної скарги про порушення норм процесуального права судом, в т.ч. і з приводу незастосування правової позиції, викладеної Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у своїй постанові від 27 січня 2020 року у справі №264/5957/17.
Так, згідно з абз. другим ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Проте будь-яких доказів про існування таких процесуально-правових дефектів ОСОБА_1 надано не було, матеріали справи не містять, а судом не було здобуто.
Не встановлено апеляційним судом підстав для застосування норми ч. 3 ст. 376 ЦПК України, де наведено повний і вичерпний перелік обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення.
Решта доводів апеляційної скарги спростовані правильністю висновків суду попередньої інстанції і колегією суддів визнаються необґрунтованими, а тому до уваги взяті не можуть бути. 
Крім іншого, стаття 1291 Конституції України визначає, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
       Основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення (ст. 129 Конституції України).
       Зазначене конституційне положення кореспондується та відображено у ч. 1 ст. 18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
       Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
       Виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 431 ЦПК України).
Справедливість, добросовісність та розумність відповідно до п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із загальних засад цивільного законодавства.
Перегляд судового рішення у суді апеляційної інстанції забезпечує виконання головного завдання appelatio - дати новим судовим розглядом додаткову гарантію справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. Ця гарантія полягає в тому, що сам факт другого розгляду дозволяє уникнути помилки, що могла виникнути при першому розгляді. Апеляція, по суті, є надання новим судовим розглядом додаткової гарантії справедливості судового рішення, реалізації права на судовий захист. 
У справі "Рябих проти Росії" (заява №52854/99, рішення від 24 липня 2003 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ст. 6 § І Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися в світлі Преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повноваження судів вищої ланки переглядати рішення мають використовуватися для виправлення судових помилок, помилок у здійсненні правосуддя, а не заміни рішень.
Підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.
Керуючись ст. ст. 368, 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Радивилівського районного суду Рівненської області від 15 лютого 2021 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.
       Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено: 01.06.2021

Головуючий :                                                                 С.В. Хилевич

Судді:                 С.В.Боймиструк

Н.М.Ковальчук