Ухвала
 
21 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 183/337/17
провадження № 61-5922св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., 
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом Керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсними державних актів, витребування земельної ділянки за касаційною скаргою Заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У січні 2017 року Керівник Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати неправомірним і скасувати пункт 12 рішення Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 12 березня 2008 року                       № 1-18/V «Про передачу земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та видачу державного акта на право приватної власності на земельні ділянки на території села Піщанка в районі вулиць Пролетарська, Садова, Зелена, Мостова, Миру, Чкалова » щодо передачі у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,25 га, розташованої по АДРЕСА_2 ; визнати недійсним державний акт серії ЯЕ № 980212, виданий 31 березня 2008 року на ім`я ОСОБА_1 на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,25 га, кадастровий номер 1223285500:03:016:0340, розташовану по АДРЕСА_2 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 спірну земельну ділянку у власність держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
 
Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року позов задоволено частково. Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь держави в особі Дніпропетровської обласної адміністрації земельну ділянку загальною площею 0,2492 га, кадастровий номер 1223285500:03:016:0340, розташовану по АДРЕСА_2 . Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 задоволено. Рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 липня 2020 року скасовано. В задоволенні позову відмовлено.
 
08 квітня 2021 року Заступник керівника Дніпровської обласної прокуратури подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати       Касаційного цивільного суду від 20 травня 2021 року відкрито касаційне  провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
За змістом пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Відповідно до абзацу 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду. Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом Керівника Новомосковської місцевої прокуратури Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Піщанської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , треті особи: Державне підприємство «Новомосковське лісове господарство», Головне Управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, про визнання неправомірним та скасування рішення, визнання недійсними державних актів, витребування земельної ділянки за касаційною скаргою Заступника керівника Дніпровської обласної прокуратури на постанову Дніпровського апеляційного суду від 23 лютого 2021 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко