ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2021 р.	Справа № 520/13184/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Макаренко Я.М. ,
за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року, головуючий суддя І інстанції: Мар`єнко Л.М., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.01.21 року по справі № 520/13184/2020
          за позовом ОСОБА_1  
          до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)                  
          про визнання дій протиправними,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій просив суд, з урахуванням уточнень позовних вимог:
- визнати протиправними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн., які виразились в прийнятті постанови від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постави Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року;
- скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області №30375458 від 21.12.2011 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн.
В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив що відповідачем безпідставно винесена оскаржувана постанова, оскільки винесена з порушенням Закону України «Про виконавче провадження».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання дій протиправними та скасування постанови - задоволено.
Визнано протиправними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн., які виразились в прийнятті постанови від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року.
Скасовано постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області №30375458 від 21.12.2011 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1762,31 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні 31 копійка).
Відповідач-1, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, представник Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) у апеляційній скарзі зазначає, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої дим Законом.
Представник апелянта наголошує, що позивачем у позовних вимогах не ставиться питання щодо правомірності стягнення виконавчого збору, а ставиться лише питання правомірності винесення постанови про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору.
Представник апелянта зазначає, що станом на теперішній час у Відділі відсутня інформація щодо оскарження рішення та постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 30375458 від 21.12.2011. З огляду на викладене, можна дійти до висновку, що винесення постанови про стягнення виконавчого збору є правомірним та, як наслідок, відсутні підстави для скасування вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2020 року, у виконавчому провадженні №62666489, яка винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою Оксаною Володимирівною щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.
У відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 
Тобто, несплата виконавчого збору порушує інтереси держави в частині нестягнення виконавчого збору у розмірі 92150,75 гри. в дохід держави.
Крім того, представник апелянта зазначає, що боржнику достеменно відомо про існування заборгованості, адже він неодноразово звертався до державного виконавця особисто та через представників з метою ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, звернень громадян, отримував всі необхідні копії.
Позивач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в якій зазначає, що спірне виконавче провадження № 30375458 було відкрито постановою державного виконавця - 13.12.2011 року. А 30.07.2015 року відповідачем було отримано заяву від ПАТ «ПУМБ» з проханням закінчити виконавче провадження № 30375458 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу в сумі 921507.50 грн. у зв`язку з тим, що сума боргу сплачена в повному обсязі. Доказів зворотнього апелянтом до суду не надано.
Позивач вважає, що органом державної виконавчої служби протиправно відповідних дій щодо закінчення виконавчого провадження № 3037348 вчинено не було, що відповідачем-1 в апеляційній скарзі не спростовуються.
Крім того, у зв`язку з вказаною бездіяльністю органу державної виконавчої служби представником ОСОБА_1 було подано відповідну скаргу до Московського районного суду м. Харкова. Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2016 року по справі № 643/8394/16-ц - скаргу задоволено визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області в частині незакінчения виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 2-576/11 від 12.10.2011 року, виданого Московським, районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу 921507,50 грн. у зв`язку із повним та фактичним виконанням рішення суду. Та зобов`язано закінчити відповідне виконавче провадження.
Проте, органом виконавчої служби знову було допущена протиправна бездіяльність в частині незакінчення виконавчого провадження, №30373438 та вищевказану ухвалу суду не виконано. Доказів зворотнього апелянтом до суду першої інстанції не надано та до апеляційної скарги не долучено.
Та лише 27.07.2020 року (через 5 років) державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою О.В. було винесено постанову про закінчення даного виконавчого провадження № 30375458, що підтверджено відповідачем-1 в апеляційній скарзі.
Так 31.07.2020 року державшім виконавцем Лактіоновою О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юсіїщії у Харківській області №30375458 від 21.12.2011 року про стягнення з позивача виконавчого збору у розмірі 92150,75 грн.
На думку позивача, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що, дії державного виконавця з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області № 30375458 від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору в сумі 92 150,75 грн. є протиправними, а тому і постанова державного виконавця Лактіонової О.В. від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови від 21.12.2011 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92 150,75 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.
Представником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) також подано до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що повністю підтримує апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), просить задовольнити її у повному обсязі, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.
Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування рішення суду у повному обсязі відповідно до вимог ст. 317 КАС України.
Крім того, відповідачем-2, подано також відзив на апеляційну скаргу відповідача-1, в якому зазначено, що Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) повністю підтримує апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), подану державним виконавцем відділу Лактіоновою О.В., вважає оскаржуване рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 по справі № 520/13184/2020 необгрунтованим та прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню відповідно до статті 317 КАС України.
Відповідачем-1 в свою чергу надано до Другого апеляційного адміністративного суду відповідь на відзи на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що у відповідності до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в провадженні Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції перебувало виконавче провадження №30375458 щодо примусового виконання виконавчого листа від 12.10.2011 року № 2-576/11, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення солідарно з ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал», ПВП «Квадро», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ») заборгованості за кредитним договором №04-747 від 10.12.2007 року в розмірі 921507.50 грн.
Постановою головного державною виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Саніним І.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.12.2011 року (ВП №30375458), в якій боржником зазначено ОСОБА_1 , стягувач – ПАТ «ПУМБ. 
Також, 21.12.2011 року головним державним виконавцем Саніним І.С. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору з боржника – ОСОБА_1 в сумі 92150.75 грн. у вказаному вище виконавчому провадженні № 30375458.
30.07.2015 року від стягувача ПАТ «ПУМБ» до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Харківській області було подано заяву про закінчення вказаного виконавчого провадження в порядку п. 8 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на тот момент, у зв`язку із сплатою боргу у повному обсязі).
27.07.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №30375458.
Винесенню вищевказаної постанови передувало те, що у зв`язку з бездіяльністю органу державної виконавчої служби у 2015 році щодо закінчення виконавчого провадження щодо виконання виконавчого листа № 2-57611 від 12.10.2011 року, представником ОСОБА_1 було подано відповідну скаргу до Московського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 11.11.2016 року по справі №643/8394/16-ц, скаргу представника ОСОБА_1 було задоволено, визнано протиправною бездіяльність посадових осіб Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головною територіального управління юстиції у Харківській області в частині незакінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-576/11 від 12.10.2011 року, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ПУМБ" суми боргу 921507.50 грн. у зв`язку із повним та фактичним виконанням рішення суду.
Зобов`язано державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області закінчити виконавче проваджений з виконанням виконавчого листа № 2-576/11 від 12.10.2011 року, виданого Московським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» суми боргу в розмірі 921507,50 грн. у зв`язку з повним та фактичним виконанням рішення суду.
Проте, лише 27.07.2020 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою О.В. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження №30375458.
Водночас, 31.07.2020 року було відкрито виконавче провадження №62666489 щодо виконання постанови №30375458 від 21.12.2011 року щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 92150,75 грн.
Позивач, не погоджуючись з постановою державного виконавця Bідділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіоновою О.В. про відкриття виконавчого провадження №62666489 від 31.07.2020 р., звернувся до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, щодо протиправності дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн., які виразились в прийнятті постанови від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129 Конституції судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, Що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.
Законом № 1403-VIII - визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).
Згідно зі статтею 10 Закону № 1404-VIII заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати  декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 3 Закон № 1404-VIII - підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.
Згідно з частинами першою та другою  статті 12 Закону № 1404-VIII  виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
У розділі XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII закріплено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим  Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Закону №1404-VІІІ, виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.
Згідно частиною четвертою статті 42 Закону № 1404-VІІІ на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження (до яких частина перша статті 42 Закону відносить також виконавчий збір) виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.
Аналізуючи вищенаведені норми, Закону № 1404-VІІІ у редакції, що діяла до 28 серпня 2018 року, колегія суддів зазначає, що підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.
Проте, Законом України від 3 липня 2018 року № 2475-VIII, який набрав чинності 28 серпня 2018 року, внесено зміни до статті 27 Закону № 1404-VІІІ.
З урахуванням наведених змін, за змістом статті 27 Закону № 1404-VІІІ виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
У розмінні Закону № 1404-VIII постанова про стягнення виконавчого збору є різновидом виконавчого документу, примусове виконання якого здійснюється з певними особливостями, обумовленими правовою природою виконавчого збору як плати за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби.
З аналізу статей 26, 45 Закону № 1404-VIII вбачається, що про стягнення виконавчого збору державний виконавець зазначає у постанові про відкриття виконавчого провадження, а його безпосереднє стягнення здійснюється без відокремлення в інше виконавче провадження за рахунок стягнутих із боржника грошових сум одночасно із задоволенням вимог стягувача.
Винятком з цього правила є випадки, передбачені частиною третьої статті 40 Закону № 1404-VIII, зокрема повернення виконавчого документа стягувачу якщо він подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.
У такому випадку виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує на загальних підставах в окремому виконавчому провадженні, у тому числі урахуванням вимог щодо строку пред`явлення такого виконавчого документа до виконання.
Таким чином, після зміни правового регулювання відповідно до Закону № 1404-VІІІ стягнення виконавчого збору відбувається безпосередньо в процесі примусового виконання рішення без винесення відповідної постанови. 
Приписами статей 40, 42 Закону № 1404-VІІІ передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору.
Відповідно до ч. 3 статті 40 Закону № 1404-VІІІ, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою    статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, зазначає, що відповідачем не було прийнято постанови щодо стягнення виконавчого збору з позивача, після винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.07.2020 року №30375458, а оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 31.07.2020 року №62666489 - винесена щодо примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області №30375458 саме від 21.12.2011 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн.
Відповідно до ч. 4 ст. 543 Цивільного кодексу України виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.
З матеріалів справи вбачається, що 03.11.2015 державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП№ 31128230 з примусового виконання виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова по справі №2-576/11 від 12.10.2011 про стягнення з ПВП "Квадро" на користь ПАТ "ПУМБ" суми бору 921507.50 грн. на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження", в редакції, діючій на той час, відповідно до якої 16.10.2015 до відділу примусовою виконання рішень Управління державної виконавчої Реєстраційний номер виконавчого провадження: 30375458 служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області надійшла заява від заступника Керуючого відділенням ПУМ "РЦ ПІВНІЧНО-СХІДНИЙ" Л.Д. Гордієнко про закінчення виконавчого провадження №31128230 на підставі повної сплати боргу боржником.
Державний виконавець Селіванов О.А., розглянувши вказану заяву прийшов до висновку, що обставини виконання рішення суду №2-576/11 боржником унеможливлюють закінчення виконавчого провадження №31128230 за п.8. ч.1 ст.49, оскільки виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій не були сплачені ПВП "Квадро".
Відповідно до постанови від 27.07.2020 року про закінчення виконавчого провадження №30375458 державним виконавцем Лактіоновою О.В. зазначено, що у зв`язку із тим, що виконавчий збір та витрати виконавчого провадження не стягнуто, постанови підлягають виведенню в окремі виконавчі провадження.
31.07.2020 року державним виконавцем Лактіоновою О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області №30375458 від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 92150.75 грн.
Колегія суддів звертає увагу, що стягнення суми боргу за кредитним договором у розмірі 921507,50 грн. згідно виконавчого листа Московського районного суду м. Харкова по справі №2-576/11 від 12.10.2011 на користь ПАТ "ПУМБ" проходило солідарно з усіх боржників: ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал», ПВП «Квадро», ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший український міжнародний банк» (ПАТ «ПУМБ»). 
Проте, представником Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) не надано до суду апеляційної інстанції обгрунтованого пояснення з яких підстав у постанові Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 стягнуто виконавчий збір у розмірі 92150.75 грн. саме з ОСОБА_1 , а не розрахована сума виконавчого збору солідарно з усіх боржників, відповідно до статті 27 Закону №1404-VІІІ, з урахуванням ч. 4 ст. 543 Цивільного кодексу України. 
Слід зазначити, що стягнення з усіх солідарних боржників, а саме більш ніж 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, суперечить положенням Закону України "Про виконавче провадження".
Крім того, під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, представникосм позивача надано відповідь ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» від 17.05.2021 року № 1705/2021 з якого колегією суддів встановлено, що ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» вже було сплачено виконавчий збір у розмірі 92 150,75 грн. за виконавчим листом від 12.10.2011 року № 2,-576/11; на підставі платіжних доручень № 2396 від 21.05.2014 року, № 2147 від 07.03.2013 року, № 2129 від 11.04.2012 року, № 2675 від 06.07.2012 року. (а.с. 97-99, том 2)
Враховуючи викладене, колегія суддів беручи до уваги, що відповідачем-1 не наведено з яких підстав сума виконавчого збору не розрахована солідарно з усіх боржників та фактичну сплату виконавчого збору ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал», дійшла до висновку щодо протиправності дій державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн., які виразились в прийнятті постанови від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області (ВП № 30375458) від 21.12.2011 року.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог щодо скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лактіонової Оксани Володимирівни від 31.07.2020 року про відкриття виконавчого провадження №62666489 з примусового виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області №30375458 від 21.12.2011 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 92150,75 грн.
Суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано задовольнив адміністративний позов.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що рішення Харкывського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 року по справі № 520/13184/2020 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог відповідача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2021 по справі № 520/13184/2020  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    Я.М. Макаренко   	
Повний текст постанови складено  01.07.2021 року