Ухвала
 
31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 953/15985/20
провадження № 61-11560ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від 23 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про визнання неправомірними дії та стягнення матеріальної шкоди,   
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 07 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного суду                             від 23 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто заявнику.
У липні 2021 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку                      ОСОБА_1 , подав касаційну скаргу (надійшла 12 липня 2021 року),                  в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу для продовження розгляду.
Касаційна скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження, встановленого статтею 390 ЦПК України.
Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року відмовлено                     ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги, касаційну скаргу                       залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
У серпні 2021 року заявником усунуто недоліки. 
Заявлено клопотання, в якому заявник просить поновити строк на касаційне оскарження з посиланням на обставини, якими було зумовлено пропуск строку, зазначивши, що копію постанови апеляційного суду отримав 09 червня 2021 року.   
На підтвердження зазначених обставин, заявник надає копію конверта,                       з якого вбачається, що копію постанови апеляційної інстанції було отримано 09 червня 2021 року.    
Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений 
з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.
Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, заявник у розумний інтервал часу після отримання копії постанови суду апеляційної інстанції звернувся з касаційною скаргою, тому  строк необхідно поновити.
Крім того, у касаційній скарзі заявник просить звільнити його від сплати судового збору з посиланням на те, що заявник не працює та не має постійного доходу. На підтвердження зазначених обставин надає відповідні докази.
Згіднозі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою звільнити від сплати судового збору. Вказані заявником підстави для звільнення 
є обґрунтованими та свідчать про його складний майновий стан, 
що об`єктивно перешкоджає сплаті судового збору за подання касаційної скарги. Тому клопотання про звільнення від сплати судового збору слід задовольнити.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. Зокрема, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Відповідно до абзацу 4 пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Заявник в касаційній скарзі посилається на те, що судами порушено норми процесуального права.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 136, 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Київського районного суду м. Харкова від                          07 жовтня 2020 року та постанови Харківського апеляційного суду                        від 23 квітня 2021 року.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору 
за подання касаційної скарги на ухвалу Київського районного суду                          м. Харкова від  07 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від  23 квітня 2021 року.
Відкрити касаційне провадження у справі за  позовом  ОСОБА_1 до Харківського обласного управління АТ «Державний ощадний банк України» про визнання неправомірними дії та стягнення матеріальної шкоди, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від                          07 жовтня 2020 року та постанову Харківського апеляційного суду від                    23 квітня 2021 року. 
Витребувати з  Київського районного суду м. Харкова цивільну справу                   (№ 953/15985/20).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який 
за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, 
у строк до 04 жовтня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                            І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                 Ю. В. Черняк