ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/6187/16
адміністративне провадження № К/9901/43766/18
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого судді - Шишова О.О.,
суддів - Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,

розглянув у порядку письмового провадження в касаційній інстанції справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київський річковий порт» до Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на постанову Окружного адміністративного суду м.Києва від 09 жовтня 2017 року (прийняту в складі: головуючого судді Качура І.А.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Губської О.А., суддів Ключковича В.Ю., Парінова А.Б.)

У С Т А Н О В И В:

1. Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" (далі по тексту - позивач, ПАТ "Київський річковий порт") звернулось з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області (далі по тексту - відповідач, ДПІ у в Обухівському районі), в якому просить про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 24 березня 2016 року №0000631501/408.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач серед іншого зазначив, що контролюючий орган вийшов за межі питань, що можуть бути предметом камеральної перевірки, відповідачем не обґрунтовано підстави, порядок та період нарахування штрафних санкцій.

3. Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2017 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області від 24 березня 2016 року №0000631501/408.

4. Рішення мотивовані тим, що до 01.01.2017 предметом камеральної не могли бути питання дотримання строків сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з ПДВ, а тому винесені на підставі висновків акту від 24 березня 2016 року спірні у даній справі податкові повідомлення-рішення, якими до позивача застосовані штрафні санкції за затримку сплати суми узгоджених грошових зобов`язань є незаконними.

5. Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати у задоволені позову відмовити, у зв`язку із невірним розумінням судами попередніх інстанцій вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України) у частині, що стосується визначення порушень допущених ним під час проведення ним камеральної перевірки.

6. У письмовому запереченні на вказану касаційну скаргу відповідача, що надійшло до Верховного Суду, позивач просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

7. Переглянувши рішення судів апеляційної інстанції в межах доводів касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з огляду на наступне.

8. Судами попередніх інстанцій установлено, що на підставі підпункту 20.1.4 п. 20.1 статті 20. та п. 75.1 статті 75. п. 76.1 статті 76 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI головним державним інспектором відділу податку на прибуток, місцевих, ресурсних, рентних та неоподаткованих платежів управління оподаткування юридичних осіб ОСОБА_1 у приміщенні ДПІ в Обухівському районі ГУ ДФС у Київській області: Київська область, м.Обухів, вул. Каштанова, буд. 20. проведено камеральну перевірку з питання своєчасності сплати плати за користування надрами визначеного у податковому розрахунку поданий до ДПІ в Обухівському районі за І квартал 2015 року від 06.05.2015 №9086991841 та сплата згідно Рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 24.12.2013 №2а-17112/12/2670. від 22.01.2015 №826/3973/14.»

9. На підставі акта перевірки ДПІ в Обухівському районі прийняла податкове повідомлення-рішення від 24 березня 2016 року №0000631501/408, про визначення грошового зобов`язання за штрафними санкціями з плати за користування надрами для видобування корисних копалин місцевого значення у розмірі 37 563,78 грн.

10. Уважаючи дії ДПІ в Обухівському районі Головного управління ДФС у Київській області з проведення перевірки, оформленої актом від 24 березня 2016 року №186/1501/03150071, такими, що суперечать нормам ПК України, зокрема перевірку проведено за відсутності правових підстав, що свідчить про незаконність наслідків такої перевірки та безпідставність визначення суми штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

11. Пунктом 20.1.4 статті 20 ПК України встановлено право контролюючих органів проводити перевірки платників податків, але даною нормою законодавством чітко визначено, що ці перевірки повинні проводитися в порядку, встановленому Податковим кодексом України. 

12. Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України, камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

13. Предметом документальної перевірки є зокрема своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, що передбачено підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України.

14. Системний аналіз норм, які визначають порядок камеральної перевірки та які діяли на час проведення перевірки податковим органом в межах спірних правовідносин, свідчить про те, що мета камеральної перевірки - виявити в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральна перевірка проводиться на систематичній основі, тобто перевіряються всі без винятку податкові декларації та уточнюючі розрахунки, подані платником, якого перевіряють.

15. Натомість до 01 січня 2017 року (до внесення змін до статті 75 Податкового кодексу України) питання своєчасності нарахування та сплати усіх передбачених ПК України податків та зборів були предметом документальної перевірки, якій властиві зовсім інші ознаки в залежності від її виду (виїзна, невиїзна, планова, позапланова).

16. Невиконання податковим органом Порядку проведення документальних планових/позапланових перевірок на виконання вимог статей 77, 78, 79 ПК України призводить до порушення відповідачем способу реалізації владних управлінських функцій та відсутності правових наслідків перевірки, яка не охоплювала на час її проведення питання своєчасності сплати грошового зобов`язання.

17. Указана позиція викладена в постановах Верховного Суду від 10.05.2018 по справі № 826/1975/17 (К/9901/33866/18), від 13.06.2018 по справі №806/902/16 (К/9901/19833/18).

18. Суд також погоджується з висновком суду першої та апеляційної інстанції, що відповідачем не надано суду доказів на підтвердження висновків акта перевірки щодо несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, визначених ПК України.

19. З огляду на викладене Суд, погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій зазначає, що питання своєчасної сплати податкових зобов`язань, за недотримання строків сплати по яким до позивача були застосовані податковими повідомленнями-рішеннями штрафні санкції, не є у розумінні вимог ПК України предметом камеральної перевірки, тому дії відповідача по проведенню камеральної перевірки з цього питання та винесення за її результатами податкових повідомлень-рішень є неправомірними.

20. Решта доводів відповідача, якими він обґрунтовує власну касаційну скаргу не може спростувати наведено, при цьому встановлений судами попередніх інстанцій факт недотримання приписів статті 71 ПК України в частині вибору виду перевірки є достатнім доказом протиправності оскаржуваних у даній справі рішень. 

21. Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
22. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
23. Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Києво-Святошинської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Київській області на залишити без задоволення.

2. Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 жовтня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 01 березня 2018 року у цій справі залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    О.О. Шишов 

Судді                                                                                              І.В. Дашутін
                                                                                                        
                                                                                                          М.М. Яковенко