Номер провадження: 22-ц/813/3963/21 
Номер справи місцевого суду: 522/4240/15-ц
Головуючий у першій інстанції Чернявська Л. М.
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого                        Сегеди С.М.,
суддів:                        Комлевої О.С.,
Цюри Т.В.,
               за участю:
секретаря                        Хухрова С.В.,
представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Бурякової М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності, визначення порядку користування квартирою та вселення, припинення права на частку у спільному майні, захист права власності, 
встановив: 

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням неодноразових уточнень, просила суд поділити спільну сумісну власність подружжя сторін з відступленням від рівності часток дружини та чоловіка: (т.1, а.с.2-4, 118-121 та т.2, а.с. 1-5): 
1.визнати за ОСОБА_3 право власності на майно загальною вартістю 1986241,20 грн.:
-2/3 частини квартири під АДРЕСА_1 із парко-місцем №12, вартістю 1852053,36 грн.;
-побутову техніку, яка знаходиться в квартирі під АДРЕСА_1 : духова шафа BOSCH - HBN 334551; електрична поверховість BOSCH -PKN 601Т01; посудомийна машина BOSCH- SRV 55TJ3EU; витяг BEST-KASC 7088; пральна машина BOSCH Махх 5 Speed - WAS 244ЮЕ/20; сушильна машина BOSCH Махх"7- WTE 863030Е/13; кондиціонер MITSUBISHI ELECTRIC - MSZ-GE 25VA; кондиціонер MITSUBISHI ELECTRIC- M5Z - GE 25 VA; кондиціонер MINSUBISHI ELECTRIC-MSZ-GE 42 VA; 
-визнати за ОСОБА_3 право користування частиною прибудинкової території будинку АДРЕСА_2 ; 
2.визнати за ОСОБА_1 право власності на майно загальною вартістю 1677965,70 грн.:
-1/3 частини квартири під АДРЕСА_1 із парко-місцем №12, вартістю 926026,66 грн.;
-нежитлове приміщення №25к за адресою: АДРЕСА_3 , вартістю 20015 грн.;
-автомобіль - марка HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , вартістю 177117,90 грн.; 
-автомобіль - марка HONDA, модель ACCORD, легковий седан, 2012 року випуску, шасі НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 , вартістю 503 616 грн. грн.; 
-побутову техніку, яка знаходиться в квартирі під АДРЕСА_1 : телевізор SAMSUNG 46” 3D LED - UE 46 D6510 WSXUA; DVD- програвач караоке - DKN 7600Q (DKS-7600); холодильник BOSCH-KGS39X61; кавоварка BOSCH-TES 50321RV/12, вартістю 51190,96 грн.
У червні 2015 року ОСОБА_1 звернуся до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій, з урахуванням доповнень до неї (т.1, а.с. 44-48, т. 2, а.с. 31-37), просив суд:
- визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частки в спірній квартирі АДРЕСА_1 ; 
- встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , згідно якого виділити у користування ОСОБА_3 з дитиною більшу житлову кімнату спірної квартири житловою площею 20,4 м. кв., ОСОБА_1 виділити у користування меншу житлову кімнату спірної квартири, площею 13, 5 м. кв. Усі інші нежитлові приміщення спірної квартири, включно з кухнею площею 33, 4 м. кв., санвузол площею 9, 7 м. кв. та коридор площею 12, 3 м. кв. залишити у спільному користуванні сторін спору та їх дитини. Нежитлове приміщення № НОМЕР_5 (кладова) поділити по 1/2 частині згідно з Висновком експерту № СЕ-2-1-176.16 від 04. 04. 2016 року; 
- припинити право власності ОСОБА_1 на частку у спільному майні – автомобіля HONDA CIVIC 2007 року випуску та визнати право власності на зазначений автомобіль в цілому за ОСОБА_3 ; 
- визнати за ОСОБА_1 право власності на грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля HONDA CIVIC 2007 року випуску у сумі 129 тис. 35 грн. 00 коп.;
- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 129 тис. 35 грн. 00 коп. у якості грошової компенсації вартості Ѕ частини автомобіля HONDA CIVIC 2007 року випуску; 
- всю побутову техніку, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 залишити в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ; 
- зобов`язати ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користування квартирою АДРЕСА_1 , нежитловим приміщенням АДРЕСА_4 а також побутовою технікою, а саме: духова шафа BOSCH – HBN 334551; електрична поверховість BOSCH – PKN 601T01; посудомийна машина BOSCH – SRV 55T13EU; витяг BEST-RASC 7088; пральна машина BOSCH Maxx 5 Speed Edition – WAS 24410E/20; сушильна машина BOSCH Maxx 7 – WTE 863030E/13; кондиціонер MITSUBISHI ELECTRIC–MSZ-GE 25 VA; кондиціонер MITSUBISHI ELECTRIC–MSZ-GE 25 VA; MITSUBISHI ELECTRIC–MSZ-GE 42 VA; телевізор SAMSUNG 46’’ 3D LED – UE 46 D6510 WSXUA; DVD програвач караоке – DKN 7600Q (DKS – 7600); холодильник BOSCH – KGS39X61; кавоварка BOSCH – TES 50321RV/12;
- вселити ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задоволено частково, а зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності, визначення порядку користування квартирою та вселення, припинення права на частку у спільному майні, захист права власності – задоволено повністю.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності по 1/2 частки в квартирі АДРЕСА_1 .
Встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , згідно якого виділено у користування ОСОБА_3 з дитиною більшу житлову кімнату спірної квартири житловою площею 20,4 м.кв., а ОСОБА_1 виділено у користування меншу житлову кімнату спірної квартири, площею 13,5 м. кв. Усі інші нежитлові приміщення спірної квартири, включно з кухнею площею 33,4 м. кв., санвузлом площею 9,7 м. кв. та коридором площею 12,3 м. кв. залишити у спільному користуванні сторін та їх дитини. 
Нежитлове приміщення № НОМЕР_5 (кладова) поділено по 1/2 частині згідно з Висновком експерта № СЕ-2-1-176.16 від 04.04.2016 року, шляхом влаштування глухої перегородки упоперек приміщення (поділивши на дві рівні частини по ширині), а також влаштувавши дверний проріз з дверима у стіні, протилежній існуючому входу; розгалужити електропостачання на дві індивідуальні частини у встановленому законодавством порядку.
Припинено право власності ОСОБА_1 на частку у спільному майні – автомобіль HONDA CIVIC 2007 року випуску д/н НОМЕР_2 та визнано право власності на зазначений автомобіль в цілому за ОСОБА_3 .
Визнано за ОСОБА_1 право власності на грошову компенсацію вартості 1/2 частки автомобілю HONDA CIVIC 2007 року випуску д/н НОМЕР_2 у сумі 129035 (сто двадцять дев?ять тисяч тридцять п?ять) гривень.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 129035 (сто двадцять дев`ять тисяч тридцять п`ять) гривень у якості грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобілю HONDA CIVIC 2007 року випуску, д/н НОМЕР_6 .
Всю побутову техніку, яка знаходиться в квартирі АДРЕСА_1 залишено в спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 перешкод в користування квартирою АДРЕСА_1 , нежитловим приміщенням АДРЕСА_4 а також побутовою технікою, а саме: духова шафа BOSCH – HBN 334551; електрична поверховість BOSCH – PKN 601T01; посудомийна машина BOSCH – SRV 55T13EU; витяг BEST-RASC 7088; пральна машина BOSCH Maxx 5 Speed Edition – WAS 24410E/20; сушильна машина BOSCH Maxx 7 – WTE 863030E/13; кондиціонер MITSUBISHI ELECTRIC–MSZ-GE 25 VA; кондиціонер MITSUBISHI ELECTRIC–MSZ-GE 25 VA; MITSUBISHI ELECTRIC–MSZ-GE 42 VA; телевізор SAMSUNG 46’’ 3D LED – UE 46 D6510 WSXUA; DVD програвач караоке – DKN 7600Q (DKS – 7600); холодильник BOSCH – KGS39X61; кавоварка BOSCH – TES 50321RV/12.
Вселено ОСОБА_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 – ОСОБА_4 було задоволено частково (т.2, а.с. 170-178). 
Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року скасовано, в частині поділу спільного майна подружжя - автомобіля марки HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Прийнято в цій частині постанову, якою визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право спільної часткової власності по 1/2 частині на автомобіль - марки HONDA, модель CIVIC, легковий седан, 2007 року випуску, шасі НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 . В решті рішення залишити без змін. 
Поставною Верховного Суду від 07.09.2020 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року щодо вирішення зустрічних позовних вимог у нескасованій під час апеляційного розгляду частині та постанову Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2020 року залишено без змін (т.3, а.с. 56-62).

07.07.2020 року від неповнолітньої ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та позовних вимог ОСОБА_3 , предметом спору є поділ спільного майна подружжя ОСОБА_5 , а зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 – також поділ спільного майна подружжя, та усунення йому перешкод в користуванні спільним майном подружжя, захист права власності, у тому числі шляхом вселення в квартиру.

При вирішенні даного спору, та ухваленні оскаржуваного судового рішення, яке було предметом апеляційного та касаційного розгляду, питання щодо прав та обов`язків заявника апеляційної скарги - неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є донькою подружжя ОСОБА_5 , не вирішувалось, а тому колегія суддів вважає за необхідне закрити апеляційне провадження у справі.
При цьому колегія суддів виходить із наступного.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи, а у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси (ст. 18 ЦПК України).

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі-Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Разом із тим, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).
У справі «Беллет проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Підстави для не прийняття до розгляду і повернення апеляційної скарги, викладені в ст. 357 ЦПК України, а підстави для відмови у відкритті провадження передбачені ст. 358 ЦПК України і їх перелік є вичерпним.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Системний аналіз наведених процесуальних норм свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.
У пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» роз`яснено, що при поданні апеляційної скарги особою, яка не має передбаченого статтею 292 ЦПК України (в редакції 2003 року) права на апеляційне оскарження, у тому числі особою, яка не брала участі у справі, про права та обов`язки якої суд першої інстанції питання не вирішував, подання скарги на ухвалу суду, що не підлягає апеляційному оскарженню, суддя-доповідач постановляє ухвалу про відмову в прийнятті апеляційної скарги. Якщо зазначені обставини будуть встановлені після прийняття апеляційної скарги до розгляду, апеляційний суд постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження у справі за такою скаргою.
Крім того апеляційний суд враховує правові висновки, викладені в постановах Касаційного Цивільного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 360/1938/16, від 01 листопада 2018 року у справі № 2-о-14/11.
Так, заявник апеляційної скарги – неповнолітня ОСОБА_2 вважає, що оскаржуваним судовим рішенням порушено її права, так як вона має право користування квартирою АДРЕСА_1 , а також побутовою технікою, яка мається в цій квартирі.
При цьому, враховуючи, що вона фактично одноособово користувалась кімнатою площею 13,5 кв. м., а за оскаржуваним судовим рішенням вона повинна користуватись кімнатою площею 20,4 кв. м., однак разом зі своєю мамою – інвалідом 2 групи з дитинства, порушуються її права на користування вищевказаною квартирою.
Крім того, заявник апеляційної скарги заявила, що її батько ОСОБА_1 , починаючи з 2015 року злісно ухиляється від сплати аліментів на її утримання, чого не було враховано судом першої інстанції при поділі майна подружжя.
Тобто, на думку заявника апеляційної скарги ОСОБА_2 , прийняття оскаржуваного рішення, вплинуло на її права та обов`язки щодо користування квартирою АДРЕСА_1 , а також побутовою технікою, яка мається в ній.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що при вирішенні спору щодо поділу сумісного майна подружжя ОСОБА_5 , суд першої інстанції у мотивувальній та резолютивній частинах рішення висновків суду щодо прав та обов`язків апелянта не вирішував.

Та обставина, що заявник апеляційної скарги ОСОБА_2 ставить питання також про відсутність порушення прав позивача за зустрічним позовом ОСОБА_1 щодо усунення йому перешкод у користуванні квартирою та вселення до неї, окрім іншого, свідчить не про що інше як про бажання апелянта ОСОБА_2 переглянути судове рішення, яке вже було предметом перегляду суду апеляційної і касаційної інстанції, про що вказано вище і є недопустимим.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуваним судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та обов`язки неповнолітньої ОСОБА_2 не вирішувалися, тому апеляційне провадження підлягає закриттю.
Керуючись ст.ст. 362, 367, 368, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

                                 ухвалив:        

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 11 липня 2019 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. 

У зв`язку з відпусткою суддів Сегеди С.М. і Комлевої О.С., повне судове рішення складено 12.07.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду:                С.М. Сегеда        

О.С. Комлева 

       Т.В. Цюра