Ухвала
20 липня 2021 року
м. Київ
справа № 200/823/19
провадження № 61-18329св20
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування фіктивним та недійсним, скасування державної реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , 
ОСОБА_3 про визнання договору дарування фіктивним та недійсним, скасування державної реєстрації задоволено в повному обсязі.
Визнано недійсним договір дарування 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та посвідчений 29 червня 2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Колодій Р. О. за реєстровим номером 556.
Сторони повернуто у первісний стан.
Скасовано реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 , номер запису у реєстрі про право власності: 21154958, дата та час реєстрації 29 червня 2017 року 15:23:17, проведену на підставі договору дарування 2/3 частин квартири від 29 червня 2017 року та поновлено державну реєстрацію права власності на 2/3 частини квартири 

АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 .
У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя 
особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності відмовлено.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року апеляційні скарги ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року скасовано в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування фіктивним та недійсним, скасування державної реєстрації та ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.
08 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року (надійшла до суду 10 грудня 2020 року), вякій просить скасувати вказане судове рішення та залишити 
в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, 
а саме:
- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої палати Верховного Суду: від 03 липня 2019 року у справі № 369/11268/16-ц (провадження № 14-260цс19) та у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року у справі № 712/13738/18 (провадження № 61-44736св18).
Ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 , витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
11 січня 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України. 
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору дарування фіктивним та недійсним, скасування державної реєстрації та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 15 жовтня 2020 року призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:     	Г. В. Коломієць   Б. І. Гулько    Д. Д. Луспеник