ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року	Львів	Справа № 460/9415/20 пров. № А/857/11256/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді:                                               Матковської З.М.,
суддів:                                                             Бруновської Н.В., Кузьмича С.М.,
при секретарі судового засідання:                     Герман О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ЕТИЛ» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі №460/9415/20 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ЕТИЛ» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
головуючий суддя першої інстанції – Жуковська Л.А.
час ухвалення – 11.54 год
місце ухвалення – м. Рівне
дата складання повного тексту – 09.04.2021
                                                  
                                                  В С Т А Н О В И В :
          Товариство з обмеженою відповідальністю «Рівне-Етил» (далі ТОВ «Рівне-Етил») звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області) про визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки № 2221 від 15.12.2020 року.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТОВ «Рівне-Етил» займається виробництвом розчинника органічного універсального «Роухім» згідно ТУ-У 20.3-40181768-008:2018 та «Профмікс», згідно ТУ-У 20.4-40181768:2018 та на підставі Технологічного регламенту на виробництво технічних рідин у потоці від 2008 року. Вказана техніко-технологічна документація не передбачає виробництво спирту етилового не денатурованого, спирту сирцю чи іншу продукцію, що підпадатиме під ознаки спирту. Позивач стверджує, що продукція «Роухім» та «Промфікс» не підакцизна й не передбачає наявності акцизних складів. 15.12.2020 року, згідно наказу № 221 ГУ ДПС в Рівненській області було призначено фактичну перевірку ТОВ «Рівне-Етил», код ЄДРПОУ 40181768 в період з 15.12.2020 року, терміном на 10 діб з питань дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу продукції хімічного і технічного призначення для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований. На думку позивача, вказаний наказ відповідача є незаконним так як прийнятий з порушенням ст. 80 Податкового кодексу України, так як продукція, що виробляється, відноситься до розчинників та розріджувачів складних органічних, не відноситься до спиртів етилових, а отже були відсутні підстави для прийняття рішення про призначення фактичної перевірки. Просить позовні вимоги задовольнити.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що не погоджується із рішенням суду першої інстанції, оскільки при прийнятті рішення  по даній справі судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, допущено невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
Зокрема доводи апелянта зводяться до того, що для застосування як підпункту 80.2.2, так і підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в якості підстави для проведення фактичної перевірки, необхідною умовою є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків відповідних вимог законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, проте відповідачем вказані вимоги законодавства дотримано не було, оскільки фактична перевірка була проведена на підставі припущень.
Крім цього, оспорюваний наказ про проведення перевірки не відповідає вимогам Податкового кодексу України, оскільки у ньому не вказані усі необхідні реквізити.
З урахуванням наведеного, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.   
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник позивача апеляційну скаргу підтримав з підстав наведених у скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.
Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ТОВ «Рівне-Етил» є суб`єктом господарювання, зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 17.12.2015, є платником податку на додану вартість (ІПН 401817617129) та перебуває на податковому обліку в ГУ ДПС у Рівненській області.
Основними видами діяльності згідно Класифікатора видів економічної діяльності є: 20.14 Виробництво інших основних органічних хімічних речовин (основний); 10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах; 11.01 Дистиляція, ректифікація та змішування спиртних напоїв; 19.20 Виробництво продуктів нафтоперероблення; 20.41 Виробництво мила та мийних засобів, засобів для чищення та полірування; 20.59 Виробництво іншої хімічної продукції, н. в. і. у.
З матеріалів справи слідує, що одним із видів діяльності позивача є виробництво розчинника органічного універсального «РОУХІМ» згідно ТУ-У 20.3-40181768-008:2018 та «Профмікс» згідно ТУ-У 20.4-40181768-009:2018 на підставі Технологічного регламенту на виробництво технічних рідин у потоці від 2008 року.
Позивач звертає увагу, що вказана технічно-технологічна документація не передбачає виробництво спирту етилового неденатурованого, спирту сирцю. Так само як і не передбачається окремих етапів виробництва де можна відокремити будь-яку самостійну, готову речовину, що підпадатиме під ознаки спиртів за ДСТУ 4221:2003, ДСТУ 5042:2008, ГОСТ 17299-78; ТУ-У 18.510-994 ГОСТ 18300-87, ДСТУ 4284:2004, ДСТУ 4650:2006, ДСТУ 7402:2013, ТУ-У 18.511-99, ДСТУ 7261:2012. ДСТУ 7457:2013.
15.12.2020 ГУ ДПС у Рівненській області, на підставі підпунктів 80.2.2, 80.2.5 пункту 80.2 статті 80, керуючись статтею 20, підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75, підпунктом 229.1.1 та підпунктом 229.1.8 пункту 229.1 статті 229 Податкового кодексу України, статті 2 та 16 Закону України від 19.12.1995 № 481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", постанови Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 №722 та листа Державної податкової служби України (вх. №3157/8/17-00 від 14.12.2020) з метою встановлення фактичних залишків: засобу чистильного «Профмікс», розчинника органічного універсального «РОУХІМ», флегмованого компоненту ректифікованого денатурованого, іншої спиртовмісної продукції та здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, зберігання, обігу, обліку було прийнято наказ №2221 про призначення фактичної перевірки ТОВ «Рівне-Етил», код ЄДРПОУ 40181768 в період з 15.12.2020 терміном 10 діб за адресою провадження діяльності: вул. Заводська, буд. 1/Д, с. Шпанів, Рівненський район, Рівненська область з питань дотримання вимог законодавства у сфері виробництва та обігу продукції хімічного і технічного призначення, для виробництва якої використовується спирт етиловий денатурований; дотримання вимог законодавства в сфері виробництва та обігу підакцизних товарів.
Працівниками відділу контролю за виробництвом та обігом спирту, спиртовмісної продукції, алкогольних напоїв, тютюнових виробів і пального, моніторингу та аналітичного супроводження контрольно-перевірочної роботи, контролю за обігом марок акцизного податку управління контролю за підакцизними товарами ГУ ДПС у Рівненській області, на підставі наказу Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.12.2020 року №2221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «РІВНЕ ЕТИЛ», код ЄДРПОУ 40181768 та направлень на перевірку від 15.12.2020 року №1686/17-00, 1687/17-00, №1688/17-00 та №1689/17-00, 15.12.2020 року було здійснено виїзд на перевірку ТОВ «РІВНЕ ЕТИЛ» ЄДРПОУ 40181768 за адресою: вул. Заводська, буд. 1/Д, с. Шпанів, Рівненський р-н, Рівненська обл. Підстава для перевірки пп. 80.2.2, 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 ПКУ, лист ДПС України (вх.. №3157/8/17-00 від 14.12.2020) Мета перевірки встановлення фактичних залишків: засобу чистильного «Профмікс», розчинника органічного універсального «Роухім», флегмового компоненту ректифікованого денатурованого, іншої спиртовмісної продукції та здійснення функцій щодо контролю за дотриманням вимог законодавства в частині виробництва, зберігання, обігу, обліку.
Після пред`явлення службових посвідчень, копії наказу та направлень на перевірку позивачем було отримано копію наказу, проте у допуску до перевірки було відмовлено в зв`язку з виявленням нових випадків захворювання на «короно вірус» та проведенням протиепідемічних заходів на території та усіх виробничих приміщеннях підприємства та на підтвердження даних обставин надано копію наказу ТОВ «Рівне-Етил» №57 від 16.11.2020 року «Про проведення протиепідемічних заходів та запобіганню виникненню та поширенню короно-вірусної хвороби серед працівників підприємства».
15.12.2020 року відповідачем складено акт відмови від допуску до проведення перевірки.
Вважаючи даний наказ протиправним, позивач звернувся з позовом до суду.
Суд першої інстанції в задоволенні позову відмовив з тих підстав, що податковим органом правомірно прийнято наказ про призначення фактичної перевірки позивача від 15.12.2020 № 2221.
Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає висновки суду невірним з огляду на наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема щодо порядку їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі Податковий кодекс України).
Відповідно до п. 61.1 ст.61 Податкового кодексу України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.61.2 ст.61 ПК України податковий контроль здійснюється органами, зазначеними у статті 41 цього Кодексу, в межах їх повноважень, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України податковий контроль здійснюється шляхом перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України надано право контролюючим органам проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених вказаним Кодексом, а фактичні перевірки - вказаним Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Під час проведення перевірок працівники мають право доступу до територій, приміщень (крім житла громадян) та іншого майна, що використовуються для провадження господарської діяльності та/або є об`єктами оподаткування або використовуються для отримання доходів (прибутку), або пов`язані з іншими об`єктами оподаткування та/або можуть бути джерелом погашення податкового боргу (пп. 20.1.13 п.20.1 ст. 20 Податкового кодексу України).
Згідно з підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Статтею 80 Податкового кодексу України чітко визначено порядок та підстави проведення фактичної перевірки, а саме наступними нормами:
Пункт 80.1 статті 80 Податкового кодексу України - фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
Пункт 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:
- підпункт 80.2.1 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі коли за результатами перевірки інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникла необхідність перевірки таких фактів;
- підпункт 80.2.2 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків, законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності пат ліцензій, та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;
- підпункт 80.2.3 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;
- підпункт 80.2.4 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в час виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Підпункт 80.2.6 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3.
Підпункт 80.2.7 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.
Відповідно до п.81.1 ст.81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів.
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Не пред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.
Пунктом 80.7 ст.80 Податкового кодексу України передбачено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
З аналізу даних правових норм слідує, що у посадової особи контролюючого органу виникає право приступити до проведення фактичної перевірки за наявності підстав для її проведення, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених Податковим кодексом України, направлення на проведення перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення.
Щодо визнання протиправним та скасування наказу про проведення фактичної перевірки від 15.12.2020 року №2221, колегія суддів зазначає наступне.
Апелянт зазначає про відсутність підстав та інформації для проведення фактичної перевірки, зокрема стверджуючи, що він не являється виробником спирту етилового, продукція позивача не є підакцизною і не передбачає наявність підакцизних складів.
Колегія  суддів апеляційного суду погоджується із доводами апелянта з огляду  на наступне.
Як слідує із долученого до матеріалів справи спірного наказу від 15.12.2020 № 2221 підставою для проведення фактичної перевірки вказано п.п. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 Податкового кодексу України, а саме «надходження листа Державної податкової служби України (вх. №3157/8/17-00 від 14.12.2020)» та «здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального».
Відповідно до  змісту даного листа, за результатами проведеного аналізу наявних у ДПС інформаційних баз даних встановлено, що ТОВ «Рівне-Етил» за реєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні на відвантаження розчинника органічного універсального «РОУХІМ» із ймовірним високим вмістом спирту етилового. Інформація щодо придбання платником податків спирту етилового відсутня. Ліцензія на виробництво спирту етилового ТОВ «Рівне-Етил» анульована згідно розпорядження від 18.09.2018 №635р/л. Враховуючи викладене та відповідно до пункту 1.2.1 розділу І Методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів державної податкової служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДПС від 04.09.2020 №470, на підставі п.п.80.2.5 п.80.2 ст. 80 Податкового кодексу необхідно організувати та провести фактичну перевірку ТОВ «Рівне-Етил» код ЄДРПОУ 40181768 в місці провадження діяльності за адресою: вул. Заводська, буд. 1/Д, с. Шпанів, Рівненський район, Рівненська область.
Проаналізувавши  наведений лист,  колегія суддів зазначає, що  такий не містить доказів чи виявлення фактів,  які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів.
Натомість у даному листі йдеться про те, що  ТОВ «Рівне-Етил» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні на відвантаження розчинника органічного універсального «РОУХІМ» із ймовірним високим вмістом спирту етилового, тобто фактично йдеться про припущення.
Як уже зазначалось вище, відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав зокрема у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Апеляційним судом не заперечується наявність повноважень для контролюючого органу з контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального), однак такі рішення ( дії ) повинні бути прийняті (вчинені) ним на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України та із використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.
З матеріалів справи слідує, що одним із видів діяльності позивача є виробництво розчинника органічного універсального «РОУХІМ» згідно ТУ-У 20.3-40181768-008:2018 та «Профмікс» згідно ТУ-У 20.4-40181768-009:2018 на підставі Технологічного регламенту на виробництво технічних рідин у потоці від 2008 року.
Також апелянт зазначає, що вказана технічно-технологічна документація не передбачає виробництво спирту етилового неденатурованого, спирту сирцю. Так само як і не передбачається окремих етапів виробництва де можна відокремити будь-яку самостійну, готову речовину, що підпадатиме під ознаки спиртів за ДСТУ 4221:2003, ДСТУ 5042:2008, ГОСТ 17299-78; ТУ-У 18.510-994 ГОСТ 18300-87, ДСТУ 4284:2004, ДСТУ 4650:2006, ДСТУ 7402:2013, ТУ-У 18.511-99, ДСТУ 7261:2012. ДСТУ 7457:2013.
Отже, колегія суддів погоджується із доводами позивача про те, що ТОВ «Рівне-Етил» не є підприємством-виробником спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів чи пального та не є платником акцизного податку, що також підтверджується наявним у матеріалах справи листом - відповіддю ГУ ДПС у Рівненській області від 27.01.2021 року про те, що ТОВ «Рівне- Етил» не є платником акцизного податку (в 2019-2020 роках), та відповідно у зв`язку з цим у контролюючого органу не було підстав відносити позивача до сфери виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Таким чином, наведені вище обставини свідчать про те, що у контролюючого органу буди відсутні правові підстави для  проведення фактичної перевірки товариства,  оскільки  лист Державної податкової служби України (вх. №3157/8/17-00 від 14.12.2020), який був підставою перевірки, не містить  відносно ТОВ «РІВНЕ-ЕТИЛ» доказів наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального; не містить доказів чи виявлення фактів,  які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, а лише вказує,  що  ТОВ «РІВНЕ-ЕТИЛ» зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні на відвантаження розчинника органічного універсального «РОУХІМ» із ймовірним високим вмістом спирту етилового, що фактично є припущенням та, окрім цього ТОВ «Рівне- Етил» не є платником акцизного податку (в 2019-2020 роках).
Посилання суду першої інстанції на постанову Верховного Суду від 07.11.2019 року у справі № 140/391/19 є невірним, оскільки у даній справі встановлено, що позивачка допустила посадових осіб ГУ ДФС до проведення перевірки, не висловила зауважень щодо змісту наказу чи підстав проведення перевірки, а також дала пояснення з приводу виявлених під час перевірки порушень нею законодавства, яке регулює відносини щодо здійснення розрахункових операцій. За результатами перевірки складено акт, яким зафіксовано виявлені порушення та на підставі якого ГУ ДФС прийнято податкове повідомлення-рішення про застосування до ФОП штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 18 325,00 грн, встановлених пунктом 1 статті 17, статтею 20 Закону №265/95-ВР.
У вказаній постанові Верховних Суд прийшов до висновку, що у разі коли платник податків допустив посадових осіб контролюючого органу до проведення фактичної перевірки, оскарження наказу не є належним способом захисту права платника податків, оскільки скасування наказу не може призвести до відновлення порушеного права. Наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання. Належним способом захисту  порушеного права платника податків у такому випадку є оскарження рішення, прийнятого за результатами перевірки. 
Щодо посилання суду на постанову Верховного Суду від 05.11.2018 року у справі № 803/988/17, то  така стосувалася платника акцизного податку.
Разом з тим, у вказаній постанові касаційний суд вказав, що «податковий орган, посилаючись як на підставу для проведення фактичної перевірки на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України не довів наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків».
Таким чином, для застосування як підпункту 80.2.2, так і підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України в якості підстави для проведення фактичної перевірки, необхідною умовою є отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення платником податків відповідних вимог законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.
Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 07 грудня 2020 року № 460/2933/20, залишеним в силі постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17 березня 2021 року встановлено, що ГУ ДПС у Рівненській області не надано доказів та не доведено факту отримання ТОВ «Рівне-Етил» спирту етилового як окремої операції (купівля-продаж, поставка), зокрема, рішеннями судів встановлено, що технічно-технологічна документація ТОВ «Рівне-Етил» не передбачає виробництво спирту етилового неденатурованого, спирту сирцю. Так само як і не передбачається окремих етапів виробництва, де можна відокремити будь-яку самостійну, готову речовину, що підпадатиме під ознаки спиртів за ДСТУ 4221:2003; ДСТУ 5042:2008; ГОСТ 17299-78; ТУ У 18.510-994 ГОСТ 18300-87; ДСТУ 4284:2004; ДСТУ 4650:2006; ДСТУ 7402:2013; ТУ У 18.511-99; ДСТУ 7261:2012; ДСТУ 7457:2013., а наданими письмовими доказами у вигляді протоколів Центру контролю якості продукції ДНУ УкрНДІспиртбіопрод встановлено невідповідність продукції позивача за органолептичними та фізико-хімічними показниками вимогам ТУ У 18.510-99 Спирт етиловий технічний. Технічні умови (Зміна №7), вимогам ДСТУ 4221:2003 Спирт етиловий ректифікований. Технічні умови (Зміна № 1) та достатньою їх денатурацією хімічною речовиною бітрекс (денатуруючий агент для етанолу) не нижче норм, встановлених стандартами Технічні умови ТУ У 20.3-40181768- 008:2018 від 14.03.2018р. на розчинник органічний універсальний Роухім, Технічні умови ТУ У 20.4-40181768-009:2018 на засіб чистильний Профмікс.
У даному випадку суди першої та другої інстанцій прийшли до висновків про безпідставність застосування приписів ст. 229 ПК України зважаючи на недоведеність приналежності продукції Позивача до підакцизної групи. 
Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).
Перевіривши оскаржене позивачем рішення відповідача,  апеляційний суд вважає, що таке не відповідає  критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені позивачем докази у своїй сукупності дають підстави вважати що рішення відповідача є протиправним та підлягає скасуванню. 
Вказані вище обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття нової постанови про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.
Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги  має право скасувати судове рішення  повністю або частково і ухвали нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню та апеляційним судом приймається нова постанова про задоволення позовних вимог з наведених вище підстав.
Щодо судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З урахуванням наведеного, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ЕТИЛ» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги в сумі 5507, 00 грн.
Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                    П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ЕТИЛ» - задовольнити.
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 квітня 2021 року у справі №460/9415/20  скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДПС у Рівненській області від 15.12.2020 р. № 2221 «Про проведення фактичної перевірки ТОВ «Рівне – Етил».
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІВНЕ-ЕТИЛ» судові витрати по сплаті судового збору в сумі 5507 ( п`ять тисяч п`ятсот сім ) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.      

Головуючий суддя	 	З. М. Матковська 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	С. М. Кузьмич 	
Повне судове рішення складено 17.09.2021.