Ухвала
 
12 липня 2021 року 
м. Київ
 
справа № 359/2568/18
провадження № 61-17140св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4 , державний реєстратор Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області Кочума Олеся Сергіївна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк», про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила: визнати недійсним договір іпотеки до кредитного договору № 014/9408/74/49513, укладений між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (далі - ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») та ОСОБА_4 , посвідчений 27 листопада 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П., зареєстрований в реєстрі за № 4557; скасувати рішення державного реєстратора Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області Кочуми О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 грудня 2017 року, індексний номер 38882187, на підставі якого ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений 22 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П., зареєстрований в реєстрі за № 748.
 
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2020 року позов задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки до кредитного договору № 014/9408/74/49513, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_4 , посвідчений 27 листопада 2006 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П., зареєстрований в реєстрі за № 4557. Скасовано рішення державного реєстратора Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області Кочуми О. С. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 20 грудня 2017 року, індексний номер 38882187, на підставі якого ОСОБА_2 набула право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , посвідчений 22 січня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком С. П., зареєстрований в реєстрі за № 748.
 
Постановою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2020 року скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовлено.
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 08 липня 2020 року залишити в силі, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). 
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.
 
Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.
 
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
 
Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.
 
Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», треті особи: ОСОБА_4 , державний реєстратор Гружчанської сільської ради Макарівського району Київської області Кочума Олеся Сергіївна, Публічне акціонерне товариство «Комерційний індустріальний банк», про визнання договорів недійсними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівТретьої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко