УХВАЛА

27 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  902/11/21 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Кібенко   О.   Р.   -   головуючого, Кондратової   І.   Д., Стратієнко   Л.   В.

розглянувши матеріали касаційної скарги Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.02.2021 (суддя Яремчук   Ю.О.)
та   постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 (колегія суддів у складі: Маціщук А.В., Петухова М.Г., Олексюк Г.Є.)
у справі за позовом  Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - АТ НАК "Нафтогаз України")
до Могилів-Подільського міського комунального підприємства "Теплоенергетик"
про стягнення 646 692,34 грн, 
В С Т А Н О В И В:
1.          Господарський суд Вінницької області рішенням від 16.02.2021, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 позов АТ НАК "Нафтогаз України" до Могилів-Подільського міського комунального підприємства "Теплоенергетик" про стягнення 646 692,34 грн задовольнив частково. Стягнув із відповідача на користь позивача 209 120,67 грн пені, 114 001,35 грн 3 % річних, 114 449,65 грн інфляційних втрат та 9 700,39 грн відшкодування витрат на сплату судового збору; в частині стягнення 209 120,67 грн пені у позові відмовив.
2.          Суд першої інстанції, врахувавши ступінь виконання зобов`язання відповідачем та його поведінку (відповідач повністю оплатив борг за поставлений природний газ), те, що відповідно до умов договору відповідач отримував природний газ від позивача виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами/організаціями, а також те, що до відповідача застосовано відповідальність згідно зі ст.625 Цивільного кодексу України (стягнення 3% річних, які є платою за користування коштами, які не були своєчасно оплачені боржником та інфляційних нарахувань, які за своєю правовою природою є компенсацією за понесені збитки, спричинені знеціненням грошових коштів), зменшив належну до стягнення суму пені на 50%.
3.          16.06.2021 АТ НАК "Нафтогаз України" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021, в якій просить їх скасувати в частині відмови у стягненні 209 120,67 грн пені та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення відповідних вимог.
4.          Дослідивши матеріали касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.
5. Згідно з ст. 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
6. Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (далі   - ГПК), одним з основних засад (принципів) господарського судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження у визначених законом випадках.
7. Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 287 цього Кодексу, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
8.          У позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п. 1 ч. 1 ст. 163 ГПК).
9.          Згідно з ч. 7 ст. 12 ГПК для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
10.          Скаржник оскаржує судові рішення, якими вирішено спір про стягнення 646   692,34 грн, а тому вони не підлягають касаційному оскарженню.
11.          Скаржник зазначає, що касаційна скарга має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та справа має виняткове значення для нього (підпункти   а),   в)   п.   2   ч.   3   ст.   287   ГПК), однак, такі твердження скаржника належним чином не обґрунтовані.
12. Фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики може мати спірне правове питання, яке тривалий час неоднаково вирішується судами. 
13.          Скаржник не наводить жодних аргументів, які б свідчили про неоднозначність правозастосовчої практики у питанні застосування норм, зазначених ним у касаційній скарзі нормативних актів. Тому наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та аналіз оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
14.          Винятковість вказаної справи для скаржника у касаційній скарзі обґрунтована тим, що вона стосується регулювання відносин на ринку природного газу та прямо впливає на фінансовий стан підприємств - учасників цього ринку.
15. Верховний Суд вважає, що незгода із судовим рішенням не свідчить про винятковість справи, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника та безпідставне стягнення коштів з нього внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання відповідних наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь позивача/відповідача є звичайним передбачуваним процесом.
16.          Верховний Суд дослідив та оцінив ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства. З урахуванням цього, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи касаційної скарги, що вона стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та має виняткове значення для скаржника. 
17.          Верховний Суд зазначає, що переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд виконує функцію "суду права", що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення для суспільства та держави, та не є "судом фактів". Незгода з рішенням суду попередньої інстанції не свідчить про його незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника внаслідок прийняття цього рішення, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь скаржника є звичайним передбачуваним процесом.
18.          Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (ст. 17 Закону "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: "Levages Prestations Services v. France" від 23.10.1996; "Brualla Gomes de la Torre v. Spain" від 19.12.1997).
19.          Учасники судового процесу повинні розуміти, що визначені п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК випадки є винятком із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від суду, оскільки в іншому випадку принцип "правової визначеності" буде порушено.
20.          Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 293 ГПК суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
21.          Оскільки касаційна скарга не містить належних обґрунтувань, які могли б бути визнані такими, що підпадають під дію пп. а), б), в), г) п. 2 ч. 3 ст. 287 ГПК, колегія суддів вважає, що скаржником не дотримано умову допуску цієї справи до касаційного оскарження.
22.          З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою АТ НАК "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021 у справі №902/11/21, оскільки скарга подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
23.          Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на її подання, яке підлягає залишенню без розгляду, оскільки суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ст. ст. 234, 235, 287, 293 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі №902/11/21 за касаційною скаргою Акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на рішення Господарського суду Вінницької області від 16.02.2021 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 25.06.2021.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий   суддя                                                  О.   Кібенко

Судді                                                                                І.   Кондратова

                                                                                Л.   Стратієнко