ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

14 липня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/2628/21
Головуючий у першій інстанції – Карпусь  І. М.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1052/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:
                                   головуючого-судді: Онищенко О.І.
                                   суддів: Губар В.С., Скрипки А.А.       
                                    секретар: Позняк О.М.    
Заявник: ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 
Заінтересована особа: 
ОСОБА_3 , яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 
Розглянув у порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу на рішення Ніжинського  міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , заінтересована особа – ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису (суддя Карпусь  І.М.), ухвалене о 14 год. 13 хв. у м.Ніжин, повний текст рішення складено 17 травня 2021 року,        
                                В С Т А Н О В И В:
У травні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою, в якій просила продовжити обмежувальний припис щодо вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 у вигляді: заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 , а саме у будинку АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (будинку АДРЕСА_1 ) постраждалої особи ОСОБА_1 строком на 6 місяців; встановити обмежувальний припис щодо вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 у вигляді: заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання ОСОБА_2 , а саме у будинку АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (будинку АДРЕСА_1 ) постраждалої особи ОСОБА_2 строком на 6 місяців. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 фактично проживає разом зі своїм сином ОСОБА_2 , 2015 року народження, та цивільним чоловіком у його будинку по АДРЕСА_1 . Заявниця вказувала, що ОСОБА_3 є її колишнім чоловіком і батьком сина, він проживає в будинку своїх батьків по АДРЕСА_2 , веде аморальний спосіб життя (не працює, зловживає спиртним, байдуже ставиться до сімейних цінностей, обов`язків, ігнорує принципи сумління, честі, справедливості, виправдовує жорстокість, підступність, обман і сам постійно вдається до брехні, зворочливості). За доводами ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння під приводом (і без приводу) того, що хоче побачитися з сином, заінтересована особа «ломиться» за місцем проживання заявниці та вчиняє насилля щодо неї, а останнім часом і на своїй території ще й до малолітнього сина. Заявниця посилається, що 29 січня та 15 березня 2021 року батько повернув дитину матері з тілесними ушкодженнями – синцем під оком та садном на голові відповідно. Також ОСОБА_1 вказує, що вона тривалий час потерпала від психічного насилля та рукоприкладства ОСОБА_3 . Заявниця зазначає, що неадекватна поведінка кривдника негативно впливає на її та дитини психічний стан, здоров`я, а дитина лякається та наслідує негативний приклад, звернення за допомогою до правоохоронних органів не дають результату і суттєво не вплинули на поведінку кривдника, профілактичні бесіди він сприймає з зухвалою насмішкою та впевненістю в безнаказаності. Зважаючи на це, ОСОБА_1 переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_3 щодо неї та сина ОСОБА_2 , а також настання тяжких наслідків для здоров`я і життя є дуже високою.
Рішенням Ніжинського  міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року заяву задоволено частково; видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , якому визначено наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 на строк 1 місяць; - заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_1 на строк 1 місяць; в задоволенні інших вимог заяви відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що з матеріалів справи не вбачається доведеним факт застосування ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до ОСОБА_1 на системній основі чи у такій ступені, що би дозволило дійти висновку про наявність ризиків, які б наражали потенційну потерпілу на небезпеку. Крім того, бракує повноти доказів, а саме показань свідків, адміністративних стягнень, які б застосовувалися до порушника з підстав, викладених у заяві, тощо. Також судом встановлено, що є об`єктивно підтвердженим довідкою №109 про звернення до травматологічного відділення НЦМЛ ім.Галицького наявність у малолітнього ОСОБА_2 станом на 15.03.2021 року струсу головного мозку, осадніння тім`яної ділянки голови, ЗЧМТ. На причетність ОСОБА_3 до отримання вказаних тілесних ушкоджень малолітнім, як вбачається із акта з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення від 16.03.2021 року, вказує сама дитина, пояснивши, що він тікав від батька і вдарився об полку, батько карав дитину (вдарив по руках і сідницях, дитина забирала у тата телефон).
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , просить скасувати вказане рішення суду повністю та ухвалити нове рішення з урахуванням наданих суду доказів. Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч норм ст.89 ЦПК України у рішенні суду містяться лише загальні посилання на недоведеність події вчинення домашнього насилля стосовно заявниці, не вбачаючи події насилля у постанові Ніжинського міськрайонного суду від 08.12.2020 року, де подію психологічного насилля 23.11.2020 року зафіксував наряд поліції. За доводами заявниці, підтвердженням фактів домашнього насилля є відповідь №8926 з поліції про кількість викликів за останні півтора року, зафіксована у службі «102» 20.01.2020 року подія переслідування її колишнім чоловіком на безлюдній вулиці, біля руїн розваленого механічного заводу, зафіксована поліцією подія домашнього насилля 20.07.2020 року, подія 11.04.2021 року. ОСОБА_1 вказує, що для неї термін оцінки ризиків постраждалої особи настав і вона хоче бути впевнена, що з нею і її сином ОСОБА_4 , з її майбутньою дитиною нічого не трапиться.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін. Заінтересована особа вказує, що доводи апеляційної скарги зводяться до особистої переоцінки заявницею досліджених судом першої інстанції доказів та ґрунтуються виключно на її припущеннях. ОСОБА_3 вважає, що суд надав правильну оцінку наданим заявницею доказам. За доводами заінтересованої особи, ОСОБА_1 свідомо провокує конфліктні ситуації з ним, налаштовує сина проти батька, не дає їм бачитися. ОСОБА_3 зазначає, що заявницею не надано належних та допустимих доказів його вини в зривах її вагітності. При цьому вважає, що довідка пологового будинку не може бути прийнята в якості доказу, оскільки до суду першої інстанції даний документ у встановленому ст.83 ЦПК України порядку не подавався і не досліджувався. ОСОБА_3 посилається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить жодних підстав, які б давали можливість дійти висновку, що судом першої інстанції були порушені норми процесуального права при ухваленні оскаржуваного рішення. Також заінтересована особа вказує, що з прохальної частини апеляційної скарги неможливо зрозуміти, яке саме рішення заявниця просить ухвалити після скасування оскаржуваного рішення – задовольнити її заяву повністю чи відмовити в її задоволенні.
Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.
Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону частково не відповідає судове рішення суду першої інстанції. 
По справі встановлено, що ОСОБА_5 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано заочним рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 10 вересня 2019 року (а.с.5-6).
Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 20 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_1 видано обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , якому визначено наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 : заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_3 на строк шість місяців; заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_3 та її роботи у Ніжинському агротехнічному інституті (м.Ніжин, вул.Шевченка, 10) на строк шість місяців; в задоволенні інших вимог заяви відмовлено (а.с.9-10). Під час розгляду вказаної справи судом встановлено, що обставини справи підтверджують вчинення домашнього насильства ОСОБА_3 щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_1 . Також в судовому засіданні встановлена висока вірогідність продовження вчинення ОСОБА_3 домашнього насильства по відношенню до заявника, яка проживає разом із малолітньою дитиною, настання тяжких та особливо тяжких наслідків його вчинення, такі ризики є реальними.
Ввважаючи, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_3 щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також настання тяжких наслідків для здоров`я і життя, є дуже високою, ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою про видачу (продовження) обмежувального припису.
Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.
Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Відповідно до правил ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Також згідно із ч.1-4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування; у разі вчинення домашнього насильства стосовно недієздатної особи - опікун, орган опіки та піклування.
Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи – п.9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Відповідно до ст.350-7 ЦПК України за заявою осіб, визначених статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу.
Згідно із ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За матеріалами справи встановлено, що постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року, яка набрала законної сили 08 січня 2020 року, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2, ст.173 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн штрафу на користь держави (а.с.11). Судом було встановлено, що 05 грудня 2019 року о 19-30 год по АДРЕСА_3 ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї колишньої дружини ОСОБА_1 , а саме: вчинив насильство психологічного характеру, погрожував фізичною розправою, висловлювався нецензурною лайкою, чим міг завдати шкоди психічному здоров`ю останньої. 05 грудня 2019 року о 20-00 год ОСОБА_3 , перебуваючи на території подвір`я АДРЕСА_3 , де проживає ОСОБА_1 , пошкодив вхідні двері до будинку.
З постанови судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 08 грудня 2020 року вбачається, що 23.11.2020 року Ніжинським ВП ГУНП в Чернігівській області було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.2 ст.173-2 КУпАП (а.с.8). У зв`язку з не зазначенням у протоколі дати, часу та місця вчинення дій, передбачених ч.2 ст.173-2 КУпАП, протокол було повернуто до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині постанови.
Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 25 лютого 2021 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ч.2 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП (а.с.12). Судом було встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення «23.11.2020 гр. ОСОБА_3 здійснив стосовно своєї колишньої дружини гр. ОСОБА_1 насильство в сім`ї, тобто умисні дії психологічного характеру, словесні образи, погрози, приниження честі та гідності, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю».
Згідно з постановою від 02 березня 2021 року Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 29.01.2021 близько 18 год. ОСОБА_3 за місцем проживання в АДРЕСА_2 ухилився від виконання батьківських обов`язків, передбачених ст.150 СК України, щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , залишив його без нагляду, внаслідок чого дитина з власної необережності впала із тумбочки та отримала синець під лівим оком, чим вчинив правопорушення, передбачене ст.184 КУпАП (а.с.13). ОСОБА_3 звільнено від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.
Згідно з довідкою травматологічного відділення НЦМЛ ім.Галицького (м.Ніжин) 15 березня 2021 року ОСОБА_2 звертався до вказаної установи з приводу «побив батько» 14.03.2021, встановлено діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, осадніння тім`яної ділянки голови, рекомендована консультація невропатолога (а.с.18).
16 березня 2021 року комісією управління (відділу) у справах сім`ї, молоді та спорту складено Акт з`ясування обставин вчинення насильства в сім`ї або реальної загрози його вчинення, відповідно до якого зі слів матері після повернення дитини від батька (після побачення) дитині ОСОБА_6 стало погано, виявилося ушкодження; зі слів дитини він тікав від батька і вдарився об полку, батько карав дитину (вдарив по руках і сідницях, бо дитина забирала у тата телефон (а.с.17). 
16 березня 2021 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості за заявою ОСОБА_1 про вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України, а саме, що колишній чоловік ОСОБА_3 наніс тілесні ушкодження її малолітньому сину ОСОБА_2 (а.с.15).
Колегія суддів апеляційного суду вважає обгрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність підстав для видання тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 відносно його сина ОСОБА_2 , оскільки в ході розгляду справи здобуто достатньо належних та допустимих доказів вчинення батьком домашнього насильства щодо дитини.
Проте, колегія суддів не погоджується з визначеним судом строком дії такого обмеження (1 місяць). 
У своїй заяві ОСОБА_1 просила вжити заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 щодо сина ОСОБА_2 строком на 6 місяців. 
Враховуючи, що на даний час відбувається досудове розслідування факту нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень малолітньому сину ОСОБА_2 , з урахуванням обов`язку захисту прав дитини і забезпечення якнайкращих інтересів дитини, з метою убезпечити дитину від неправомірних дій щодо неї, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне збільшити строк видачі обмежувального припису щодо ОСОБА_2 з одного місяця до шести місяців.
Також колегія суддів апеляційного суду не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для продовження обмежувального припису щодо вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 відносно ОСОБА_1 .
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК україни кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
При оцінці ризиків апеляційний суд враховує, що з моменту видачі попереднього обмежувального припису прав ОСОБА_3 останній продовжує вчиняти щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнє насильство.
Вказане підтверджується неодноразовими зверненнями ОСОБА_1 до органів поліції, а також постановами Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2019 року, від 08 грудня 2020 року, від 25 лютого 2021 року. 
Так, відповідно до листа Ніжинського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області Клюєва К.С. зверталася до поліції щодо неправомірних дій колишнього чоловіка: 20.01.2020 біля механічного заводу її переслідує колишній чоловік ОСОБА_3 , який має припис щодо не наближення до заявниці; 11.04.2021 заявниця повідомила, що приїхав колишній чоловік ОСОБА_3 та вчиняє сварку; 26.07.2020 заявниця повідомила, що колишній чоловік прийшов до неї та погрожував, замахувався, щоб завдати тілесні ушкодження, лаявся (а.с.14).
Повернення судом до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР №364963 від 23.11.2020 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування) відбулося з підстав неналежного оформлення протоколу, а провадження у справі про адміністративне правопорушення було закрито з нереабілітуючих підстав, а саме у зв`язку із закінченням строку, що не спростовує викладених в протоколі фактів вчинення 23.11.2020 ОСОБА_3 стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 насильства в сім`ї, тобто умисних дій психологічного характеру, словесних образ, погроз, приниження честі та гідності, чим могла бути завдана шкода її психологічному здоров`ю. 
У судовому засіданні суду апеляційної інстанції сам ОСОБА_3 підтверджував, що між ним і колишньою дружиною часто виникають конфлікти і сварки з приводу побачень з сином.
Встановлені у постанові Ніжинського міськрайонного суду від 24.12.2019 року факти вчинення ОСОБА_3 правопорушень за ч.1 ст.173-2, 173 КУпАП хоча і мали місце більше року тому, проте враховуються апеляційним судом разом з іншими доказами, які в сукупності свідчать про продовження вчинення домашнього насильства. При цьому заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 , що Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» не встановлено строк для оцінки ризиків для постраждалої особи.
Крім того, колегія суддів апеляційного суду враховує, що ОСОБА_1 є вагітною, станом на червень 2021 року існувала загроза переривання вагітності, у зв`язку з чим остання знаходилася на лікуванні у КП «Ніжинський міський пологовий будинок», що підтверджується відповідною довідкою. Вчинення колишнім чоловіком домашнього насильства щодо вагітної колишньої дружини, якій в її стані протипоказані психоемоційні навантаження, і у якої вже траплялося переривання вагітності, може призвести до настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї та її здоров`я.
Доводи відзиву на апеляційну скаргу, що довідка №38 від 10 червня 2021 року не може бути прийнята в якості доказу, не заслуговують на увагу, оскільки на момент розгляду справи і ухвалення судом першої інстанції рішення (14 травня 2021 року) така довідка була відсутня, враховуючи невеликий термін вагітності ОСОБА_1 – 8 тижнів станом на день видачі такої довідки. 
Враховуючи викладене в сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про скасування рішеня суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису щодо вжиття заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 стосовно ОСОБА_1 і задоволення вказаних вимог, а також зміни рішення суду в частині строку видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 з одного місяця до шести місяців. 
Керуючись ст.ст. 258, 263, 374, 376 ч.1 п.4, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -                                                      
                                П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , задовольнити.
Рішення Ніжинського  міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року скасувати в частині відмови у задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 і задовольнити заяву у вказаній частині.
Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання в АДРЕСА_2 , якому визначити наступні заходи тимчасового обмеження його прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 :
- заборонити перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 на строк 6 місяців;
- заборонити наближатися на відстань менше 300 м до місця проживання (перебування) постраждалої особи ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_1 на строк 6 місяців.
Змінити рішення Ніжинського  міськрайонного суду Чернігівської області від 14 травня 2021 року щодо видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 щодо ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , збільшивши строк видачі обмежувального припису з одного місяця до шести місяців.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення судового рішення повідомити Ніжинський РВП ГУНП в Чернігівській області для взяття ОСОБА_3 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області.
Судове рішення про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. 
Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 15 липня 2021 року.

Головуючий:                                                             Судді: